Номер провадження: 33/813/1227/25
Номер справи місцевого суду: 523/3702/25 
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
28.07.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Лук`янової Альони Олександрівни,
представника Департаменту патрульної поліції – Некришева Євгена Андрійовича
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду 
апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Лук`янової Альони Олександрівни
на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ст.124, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ст. 124, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
- за ч.1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні;
- за ст. 122-4 КУпАП у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
- за ст. 124 КУпАП у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
- за ст. 124 КУпАП у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Cтягнуто з ОСОБА_1 року народження на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в інтересах якої діє адвокат Лук`янова Альона Олександрівна, просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2025 року скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ст. 124, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на неповне встановлення та оцінку судом першої інстанції всіх обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована відсутність підтвердження відповідними матеріалами справи, в тому числі й долученими відеозаписами, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня фіксація проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлення результатів та складення протоколу. При цьому, скаржник також зауважує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відео з нагрудної камери № 471803 містить виключно момент погоні патрульного автомобіля за транспортним засобом, ймовірну дорожньо-транспортну пригоди, однак не підтверджує відношення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до зафіксованих подій. 
Стосовно притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ст. 124 та ст. 124, скаржник стверджує про відсутність будь-яких об`єктивних, належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення даних правопорушень саме ОСОБА_1 , оскільки наявні відео не містять фіксування ні події, ні ознак вказаних правопорушень, в тому числі й не містять зображення транспортного засобу, його номерного знаку та не фіксує особу водія. 
14 липня 2025 року до судового засідання з`явився представник Департаменту патрульної поліції – Некришев Є.А. та захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Лук`янова Альона Олександрівна. Вирішено питання щодо витребування з Департаменту патрульної поліції УНП в Одеській області відеозаписів подій, що відбувалися в день складення протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , відмітки про долучення яких наявні в адмін матеріалах, однак самі відео відсутні. Судове засідання відкладено для вчинення відповідних процесуальних дій.
Згідно відповіді Департаменту патрульної поліції УНП в Одеській області, яка надійшла на адресу апеляційного суду 25 липня 2025 року, повідомлено, що надати витребуванні судом відеозаписи немає можливості, оскільки вони були знищенні після закінчення строку їх зберігання, який становить 30 діб згідно наказу МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року.
В судовому засіданні 28 липня 2025 року представник Департаменту патрульної поліції – Некришев Є.А. долучив до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої автомобілю патрульної поліції, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 23 лютого 2025 року. 
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечувала щодо долучення вказаної заяви ОСОБА_1 до матеріалів справи. Апеляційну скаргу підтримала та оскаржувану постанову суду першої інстанції просила скасувати із закриттям провадження по справі. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 у судове не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 113030 від 23 лютого 2025 року; тестом газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» № 1538 від 23 лютого 2025 року, в якому встановлена позитивна проба вмісту алкоголю у видихаємому повітрі з кількісним показником 2,91 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими під-час складення протоколів про адміністративне правопорушення, в яких він фактично визнає свою вину у вчиненні всіх правопорушень, у тому числі у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія; та довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення. 
У судовому засіданні підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтями 124 КУпАП, порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу марки «Форд Фюжен», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 117531 від 23.02.2025 року; схемою місця ДТП від 23.02.2025 року; письмовими поясненнями.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується, крім визнання ним своєї вини у судовому засіданні, матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 117893 від 23.02.2025 року та відеозаписом ПВР 471803.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, крім визнання ним своєї вини у судовому засіданні, матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 732400 від 23.02.2025 року, схемою місця ДТП від 23.02.2025 року, письмовими поясненнями як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .
Також наявними матеріалами справи підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтями 124 КУпАП, порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу працівників поліції марки «Toyota Priuc», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується, крім визнання ним своєї вини у судовому засіданні, матеріалами справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 648075 від 23.02.2025 року, який складений з дотриманням вимог ст.ст.255-256 КУпАП, та містить всі необхідні для розгляду справи відомості; схемою місця ДТП від 23.02.2025 року; письмовими поясненнями працівника поліції ОСОБА_3 ;
- письмовими поясненнями доданими до протоколу самого ОСОБА_1 ; відеозаписом з ПВР № 471803.
У судовому засіданні також підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний.
За таких обставин, давши оцінку всім обставинам по справі, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ст. 124, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушень, особи правопорушника, враховуючи обставини вчинених адміністративних правопорушень, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоров`я учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суд вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення – ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».
Апеляційний суд частково не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №648075, ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 01 год 35 хв, керуючи транспортним засобом марки «Toyota LandCruiser», державний номерний знак НОМЕР_3 , в м. Одесі по вул. С. Ядова, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Toyota Priuc», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
За положенням ст. 124 КУпАП відповідальність передбачена у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Наведені в протоколі обставини підтверджуються долученою до протоколу схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій міститься фіксація місця зіткнення транспортних засобів та місце знаходження спеціалізованого автомобіля працівників поліції після зіткнення. Окрім того, до протоколу в якості додатків також долучено письмові пояснення ОСОБА_4 , котрий перебував в автомобілі працівників поліції під час настання дтп, та яким повідомлено, що під час патрулювання в комендантську годину виявлено авто, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , який намагався втекти з місця зупинки даного авто, в ході переслідування даний водій не впорався з керуванням, врізався в гаражі, злетів з дроги та, намагаючись залишити місце дтп, в`їхав в транспортний засіб патрульної поліції, чим спричинив механічні пошкодження. 
Вищевказане в тому числі підтверджується й наявним в матеріалах справи відеозаписом подій, а саме 471803, на якому міститься відео фіксація моменту даної дорожньо-транспортної пригоди; з долученої до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції заяви ОСОБА_1 щодо відшкодування за власним бажанням завданих пошкоджень автомобілю «Toyota Priuc», державний номерний знак НОМЕР_2 . Також з даної заяви вбачається, що відповідні механічні пошкодження виникли у результаті дтп, що мало місце 23 лютого 2025 року за участю заявника – ОСОБА_1 , яким підтверджується факт зіткнення з службовим автомобілем та визнання вини.
Окрім того, з даного відео також вбачається фіксація погоні службового автомобіля за транспортним засобом безпосередньо перед моментом зіткнення та внаслідок якої в подальшому відбулося зіткнення транспортних засобів, зазначених у протоколі ААД №648075 під керуванням працівника поліції та ОСОБА_1 . Вбачається наявність вимоги поліцейського щодо зупинки транспортного засобу та відсутність реагування особи на вказану вимогу. Внаслідок вказаних подій, відносно ОСОБА_1 також складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №117893 від 23 лютого 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 01 год 35 хв, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_3 , в м. Одесі по вул. С. Ядова, на вимогу працівника поліції про зупинку т/з, завчасно поданою за допомогою проблискових маячків, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Надалі згідно даного відео, після настання дтп, вчинення якої визнається особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», за кермом якого як встановлено вищенаведеними обставинами справи перебував ОСОБА_1 , залишив місце дтп. У зв`язку із наведеним, відносно останнього також складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 115127 від 23 лютого 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 01 год 35 хв, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_3 , в м. Одесі на перетині вул. С. Ядова,10, та вул. Проценко, здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Toyota Priuc», державний номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні, та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо правильних висновків суду першої інстанції в частині підтвердження наявними матеріалами справи наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги в частині відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 117531 вбачається, що ОСОБА_1 23 лютого 2025 року близько 01 год 35 хв, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_3 , в м. Одесі по вул. С. Ядова,10, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Форд Фюжен», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобілем марки «Чері», державний номерний знак НОМЕР_4 , чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок дтп транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В якості доказів на підтвердження наведених в протоколі обставин подій, долучено схему місця дтп, на якій вказано місце наїзду (на ворота) та місце розташування транспортних засобів марки «Форд Фюжен», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобілем марки «Чері», державний номерний знак НОМЕР_4 . Натомість, з складених працівниками поліції адмін матеріалів за вказане адміністративне правопорушення не вбачається отримання даними транспортними засобами механічних пошкоджень внаслідок наїзду, відсутні відомості щодо власників даних авто та їх пояснення по суті зазначених подій. 
На долученому до матеріалів справи відеозаписі, про наявність якого зазначено вище, вказані обставини подій також не вбачаються. Будь-яких інших доказів на підтвердження наведених в протоколі обставин наявні матеріали справи не містять, в тому числі й будь-яких інших відеозаписів, окрім наявних в матеріалах справи. 
Крім того, відносно ОСОБА_1 23 лютого 2025 року також складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 732400, за змістом якого ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 01 год 45 хв, керуючи транспортним засобом марки «Toyota LandCruiser», державний номерний знак НОМЕР_3 , в м. Одесі по вул. Агрономічна, 6-А, не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним за кермом, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив наїзд на ворота та будинок по вул. Агрономічна, 6-А, чим порушив п.п.п.1.5, 12.1, 23 б, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, та пошкоджено майно: ворота, забор, стіна будинку. 
До протоколу в якості додатків долучено схему місця дтп, на якій зображено ймовірне місце зіткнення, а також розташування воріт і паркану, на якій згідно протоколу також здійснено наїзд. Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, щодо відсутності будь-яких інших доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин подій за участю ОСОБА_1 , які б в своїй сукупності підтверджували факт вчинення інкримінованого останньому правопорушення. На наявних в матеріалах справи відео зазначені обставини подій також не фіксуються.
При цьому, листом Департаменту патрульної поліції УНП в Одеській області, яка надійшла на адресу апеляційного суду 25 липня 2025 року, повідомлено, що надати витребуванні судом відеозаписи немає можливості, оскільки вони були знищенні після закінчення строку їх зберігання, який становить 30 діб згідно наказу МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року. До мінералів справи працівниками поліції долучено диск з відеозаписом, на якому міститься виключно фіксація моменту погоні спеціалізованого автомобіля працівників поліції, вимога що зупинки транспортного засобу та дтп за участю «Toyota Priuc» і «Toyota Land Cruiser» під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується останнім. Будь-які інші відеозаписи, про наявність яких містяться відмітки в складених відносно особи протоколах, в матеріалах справи відсутні.
Зазначення судом першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 124 КУпАП, крім матеріалів справи підтверджується визнанням останнім своєї вини у судовому засіданні, не відповідає відомостям викладеним в оскаржуваній постанові, а саме зазначення про неявку у судове засідання ОСОБА_1 . Фіксування судового засідання технічними засобами в суді першої інстанції не здійснювалося.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №113030 23 лютого 2025 року на ОСОБА_1 також складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за змістом якого останній 23 лютого 2025 року о 01 год 45 хв керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_3 , в м. Одесі по вул. Агрономічній, 6-А, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» ARLM0414, тест 1538, результати 2,91%, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, необхідною умовою для притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є встановлення всіх обов`язкових ознак даного правопорушення, в тому числі й об`єктивної сторони даного правопорушення.
При цьому, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, а саме п. 2 розділу 1 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Перелік відповідних ознак сп`яніння міститься в п. 3 та п. 4 розділу 1 даної Інструкції.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а саме п. 4 визначено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» також закріплено положення щодо застосування працівниками поліції технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення, а саме згідно ч. 1 даної статті, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
На підтвердження наведених в протоколі обставин подій, до протоколу в якості додатків долучено роздруківку з приладу Драгер із зазначенням результатів огляду, акт огляду особи на стан сп`яніння та диск з відео фіксацією даного правопорушення. При цьому, зі змісту даного протоколу вбачається, що до протоколу долучено відео з ПВР 471071, 471178, 471803 та 470402. 
Натомість, проаналізувавши долучений диск, апеляційним судом встановлено, що на вказаному носії міститься виключно відео з ПВР 471178 на якому відсутня фіксація будь-яких подій, а також відео з ПВР 471803 на якому міститься фіксація обставин подій, зазначених в складених відносно ОСОБА_1 протоколах за ст. 124 (дтп з спеціалізованим авто працівників поліції), ст. 122-4 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Фіксація обставин подій, про які зазначено в складеному відносно особи протоколі за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на вказаному диску відсутня. На зазначені обставини в тому числі й посилається особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, звертаючись до суду із апеляційною скаргою.
Разом з тим, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, в даному випадку в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, є встановлення всіх обов`язкових ознак даного правопорушення та наявності в матеріалах справи відповідних доказів, які б в своїй сукупності свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 .
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.
За положенням ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. 
Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що у цьому випадку порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки не було дотримано всіх законодавчо встановлених вимог щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, результати огляду не можуть бути покладені в основу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та положень вищевказаної інструкції та не може вважатися дійсним, оскільки працівниками поліції не було надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 .
Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення слід також враховувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) де серед іншого, зазначено, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
У рішенні ЄСПЛ від 2.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, а саме відсутності доказів, які б своїй сукупності в повній мірі та «поза розумним сумнівом» підтверджували факт наявності всіх обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , а саме вчинення правопорушень передбачених ст. 124, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених скаржником доводів апеляційної скарги в даній частині та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у відповідній частині.
Разом з тим, з огляду на наявність в матеріалах справи обґрунтованих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4 та ст. 124 (дтп з авто працівників поліції) КУпАП, в тому числі й визнання особою своєї вини у вчиненні зазначеного дтп, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову суду першої інстанції в даній частині залишити без змін, з огляду на необґрунтованість доводів апеляційної скарги у відповідній частині.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З огляду на зазначені положення ст. 36 КУпАП, враховуючи встановлені обставини справи в своїй сукупності, з урахуванням характеру правопорушень, особи правопорушника, з метою забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоров`я учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод інших громадян, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, в межах санкції передбаченої за вчинення більш серйозного правопорушення, а саме ст. 122-4 КУпАП, та у відповідності до ч. 4 ст. 293 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Лук`янової Альони Олександрівни – задовольнити частково.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2025 року у справі в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2025 року у справі в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. 
В іншій частині постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова