ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року	Львів	Справа № 260/699/25 пров. № А/857/16631/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року (головуюча суддя: Плеханова З.Б., місце ухвалення - м. Ужгород, дата складення повного тексту рішення – 03.04.2025) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1   треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», Міністерство оборони України, Міністерство економіки України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 29.01.2025 звернувся до суду з позовом, в якому, просив:
- встановити, що відповідно до наказу Міністерства економіки України № 15857 від 03.07.2924 ОСОБА_1 ,. станом на час видачі оскаржуваного наказу № 1022 від 25.10.2024 про призов на військову службу по мобілізації, мав статус особи, якій надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до процедури     бронювання військовозобов`язаних згідно Постанови КМУ від 27 січня 2023 року № 76 (у чинній редакції на момент прийняття спірних рішень);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1022 від 25.10.2024 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані у складі команди № НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 299 від 25.10.2024 відносно ОСОБА_1 , яким позивача вважати призначеним до Військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 шляхом видання відповідного наказу;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахувати ОСОБА_1 , на спеціальний військовий облік як особу, яка є заброньованою, із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідності п.п. 9-12 Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затверджений Постановою КМУ від 27 січня 2023 року № 76.
Обґрунтовує позов тим, що незважаючи на наданням позивачем представникам ТЦК під час затримання і під час мобілізаційних процедур витягу з наказу Міністерства економіки України № 15857 від 03.07.2024, завіреного підписом та печаткою керівника, та не зважаючи на володіння представниками ТЦК інформацією про наявність у позивача відстрочки принаймні від 12.10.2024,   начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було затверджено наказ № 990 від 18.10.2024 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані у складі команд № № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та НОМЕР_1 позивача ОСОБА_1 .
Відповідно до військово-облікового документі « ІНФОРМАЦІЯ_5 +» станом на 22.10.2024 ОСОБА_1 має категорію обліку «військовозобов`язаний». На цей момент часу, відстрочка надана згідно наказу Міністерства економіки України № 15857 від 03.07.2024 все ще не була внесена до «Резерв+» . 
Відповідно до військово-облікового документу «Резерв+», станом на 04.11.2024, ОСОБА_1 має категорію обліку «військовозобов`язаний». Тип відстрочки «бронювання» до 25.01.2024. Відповідно до військово-облікового документі « ІНФОРМАЦІЯ_5 +» станом на 28.11.2024   ОСОБА_1 має категорію обліку «військовозобов`язаний». Тип відстрочки «бронювання» до 25.01.2024. Відповідно до військово-облікового документу «Резерв+» станом на 12.12.2024   ОСОБА_1 має категорію обліку «Не військовозобов`язаний». Підстава зняття \виключення: «військовослужбовці». Таким чином, відповідачем протиправно виключено інформацію про бронювання позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Позивач вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у призові на військову службу під час мобілізації є протиправними, а наказ про зарахування позивача на військову службу по мобілізації, до списку особового складу та всі види забезпечення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ № 1022 від 25.10.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані у складі команди № НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 .
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не зарахування,   у строк не більш як п`ять робочих днів з дня   отримання Наказу Мінекономіки № 15857 від 03.07.2024 про бронювання, військовозобов`язаного ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 299 від 25.10.2024, яким ОСОБА_1 вважати призначеним до Військової частини НОМЕР_1 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахувати на підставі Наказу Мінекономіки № 15857 від 03.07.2024 про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У решті позовних вимог відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодились ОСОБА_1 та військова частина НОМЕР_1 та оскаржили його в апеляційному порядку.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що зарахування до списків особового складу військової частини є похідним від наказу ТЦК про мобілізацію, а отже, такі дії військової частини також порушують права позивача, тому слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 шляхом видання відповідного наказу. Звертає увагу, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та винести постанову, якою зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 шляхом видання відповідного наказу.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, військова частина НОМЕР_1 покликається на те, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричиняє відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Позивач, 13.06.2025 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив апеляційну скаргу військової частини відхилити.
Позивач, 22.07.2025 подав клопотання про розгляд справи без його участі та представника.
Представник військової частини Ясінець Василь Петрович у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу позивача відхилити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, їх участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України їхня неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а військової частини підлягає частковому задоволенню. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , з 08.11.2016  зарахований в запас призовною комісією Мукачівського району Закарпатської області, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 .
Відповідно до   листа Генерального директора ТОВ «АТБ-Маркет» № М-2024-2762   від 30.03.2024  на адресу Міністра економіки   України визначено, що наказом Мінекономіки   № 22326   від 25.01.2024 ТОВ «АТБ-Маркет» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності   населення в особливий період, у зв`язку з чим на підставі   п. 8 Порядку бронювання військовозобов`язаних   під час воєнного   стану, затвердженого постановою КМУ   від 27.01.23 № 76 підприємство подає   відповідне обґрунтування   щодо необхідності   бронювання військовозобов`язаних працівників підприємства.
Згідно Витягу із списку військовозобов`язаних працівників підприємства, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, у п. 420 зазначений ОСОБА_1 , заступник керуючого магазином ТОВ «АТБ-Маркет» в м. Дніпрі.
Міністерство економіки України   03.06.2024 направило Міністерству оборони лист № 27-12/40403-03, щодо погодження списку військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, з посиланням на п. 8 Порядку бронювання де зазначено, що Наказом Мінекономіки   від 25.01.2024 № 2326, ТОВ «АТБ-Маркет» підтверджено підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий   період, а саме   в забезпечення харчової безпеки країни. Збереження досвідченого кадрового складу товариства   для своєчасного   та якісного виконання державно вагомих   виробничих завдань є надважливим. Додаток: лист ТОВ   «АТБ-Маркет», список військовозобов`язаних.
Міністерство оборони України, з посиланням на пункт 9 Порядку бронювання у відповідь на лист Мінекономіки № 27-12/40403-03 від 03.06.2024, надало 07.06.24 відповідь № 220/569/6 «Щодо бронювання військовозобов`язаних», де зазначило, що наданий список військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час - погоджується. Додаток: список з обґрунтуванням на 275 арк.
Згідно наказу Міністерства економіки України від 03.07.2024, на підставі п. 11 Порядку бронювання військовозобов`язаних   під час воєнного   стану, затвердженого постановою КМУ   від 27.01.23 № 76 «Деякі питання   реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну   підготовку та мобілізацію» щодо   бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації   та на воєнний   час» (зі змінами) та листа Міністерства оборони України від 07.06.2024 року № 220/569/6, з метою забезпечення функціонування економіки та життєдіяльності   населення в особливий період прийнято Наказ № 15857   Про бронювання військовозобов`язаних за ТОВ «АТБ-Маркет», в якому зазначено:
п. 1 Забронювати   за ТОВ «АТБ-Маркет» на період мобілізації   та на воєнний   час військовозобов`язаних, які працюють у зазначеному товаристві за списком погодженим Міноборони України;
п. 2 Надати заброньованим згідно з пунктом 1   цього наказу військовозобов`язаним   відстрочку   від призову на військову службу під час мобілізації строком до 25.01.2025 року;
п. 3 Департаменту економіки безпеки і оборони надіслати копію   цього наказу Міноборони України.
Директор Департаменту економіки, безпеки   і оборони України 04.07.2024   надіслав до ТОВ «АТБ-МАРКЕТ»  та до Міністерства оборони України   лист «Щодо організації бронювання військовозобов`язаних», відповідно до п. 12 Порядку бронювання військовозобов`язаних   під час воєнного   стану, затвердженого постановою КМУ   від 27.01.23 № 76 «Деякі питання   реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну   підготовку та мобілізацію» щодо   бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації   та на воєнний   час» (зі змінами) в якому вказали, щодо надіслання Наказу № 15857 «Про бронювання військовозобов`язаних за ТОВ «АТБ-Маркет» для:
- надання військовозобов`язаним   витягу з Наказу з метою підтвердження надання відстрочки   від призову на військову   службу під час мобілізації
- організації доведенню у триденний строк до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки   цього Наказу. Додаток на 139 арк.
Відповідно до   наданих   представником Мінекономіки скріншотів електронної пошти   вищевказаний Наказ був направлений та отриманий на електронні пошти   Міноборони   та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» 04.07.24 о 12:26.
Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» 15 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування на спеціальний військовий облік, в тому числі відносно    ОСОБА_1 , з додатками, а саме: 
-    повідомлення про бронювання військовозобов`язаного;
-    копією наказу Міністерства економіки України № 15857 від 03.07.2024;
-  копією листа Міністерства оборони України;
-  витяг із списку підприємства Додаток 1 про бронювання ОСОБА_1 .
Вказане повідомлення отримано відповідачем 19.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був скерований для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією 18 жовтня 2024 року, на підставі направлення вих. № 7614/4 від 18.10.2024, з метою встановлення придатності для проходження військової служби (перекомісії).
Згідно   Довідки військово - лікарської   комісії № 15474 від 18.10.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 проведено медичний огляд ВЛК   при ІНФОРМАЦІЯ_8 . Діагноз   та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) - здоровий. На підставі графи ІІ визнано   придатним   до військової служби.
Відповідно до Витягу з Наказу начальника    ІНФОРМАЦІЯ_4 № 990 від 18.10.2024 наказано призвати з 18.10.2024 та направлено для проходження військової служби   під час мобілізації   в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані у складі команд № № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та НОМЕР_1 солдата    ОСОБА_1 .
Відповідно до Витягу з наказу № 1022 від 25.10.2024 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації», позивача призвано   з 25.10.2024 та направлено   для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені у складі команди № №... Т0950 (додаток 1). 
Додаток 1. Поіменний список військовозобов`язаних (резервістів), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_9 у складі команди № НОМЕР_1 . Солдат ОСОБА_1 .
Представником позивача, 16 грудня 2024 року направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому адвокат просила :
1. Надати для ознайомлення належним чином завірені копії наступних документів:
1.1. засвідчені копії (витяги) з рішень (мобілізаційного розпорядження та/або контрольних талонів до нього, інших рішень, наказів, протоколів, іменних списків команд, обліково-послужних карток, приписів, інших документів) ІНФОРМАЦІЯ_1 і його начальника про призов ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у жовтні 2024 року.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_6 № 1/1/21638 від 20.12.2024, у відповідь на адвокатський запит від 16.12.2024   зазначено, що громадянин ОСОБА_1 мобілізаційне розпорядження не отримував. Протокол щодо громадянина ОСОБА_1 не складався; у ІНФОРМАЦІЯ_1 обліково - послужна картка громадянина ОСОБА_1 відсутня. Приписи громадянину ОСОБА_1 не видавались. Щодо надання копій іменних списків команд - це є документи для   службового користування, і містить інформацію з обмеженим доступом. Разом з тим надано   витяги з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації громадянина ОСОБА_1 .
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єкти владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_10 допустили порушення вищевказаних пунктів Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану затверджений Постановою КМУ від 27 січня 2023 року № 76, а тому позивач був призваний без законних підстав,   і   наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2   № 1022 від 25.10.2024 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані у складі команди № НОМЕР_1 відносно позивача ОСОБА_1 не має законних підстав, і підлягає скасуванню, що має наслідком також і незаконність   наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 299 від 25.10.2024 року відносно ОСОБА_1 , яким Позивача вважати призначеним до Військової частини НОМЕР_1 , підставою для якого був наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2   № 1022 від 25.10.2024, який підлягає скасуванню.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, в апеляційному порядку оскаржується судове рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 , а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог цих апеляційних скарг.
Так, згідно зі  ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VІІІ від 12.05.2015, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі  Закон № 389-VІІІ) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є  Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ч. 2  ст. 2 Закон № 389-VIII).
Так,  Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим  Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв на момент виникнення спірних правовідносин
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті  102, пунктів 1,  17,  20  частини першої статті  106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі  Закон № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до абз. 4, 5 ч. 1  ст. 1 Закону № 3543-XII: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій
Статтею 23 Закону № 3543-XII  встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Зокрема, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані  заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку (п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що за результатом розгляду справи, судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 , отримавши 19.07.2024  від ТОВ «АТБ-Маркет», в порушення   п. 12   Порядку 76,   не зарахував   у строк не більш як п`ять робочих днів з дня його отримання позивача на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а вказані порушення призвели до мобілізації позивача всупереч наявному у нього бронювання.
Однак, суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не надає законності/протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_2 під час здійснення мобілізаційних процедур, оскільки цим суб`єктом владних повноважень не подано апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. А покликання військової частини НОМЕР_1 в апеляційній скарзі на протиправність рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу № 1022 від 25.10.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 , суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки цим наказом не порушуються права чи законні інтереси військової частини НОМЕР_1 у цій справі.
Натомість, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду з апеляційною скаргою є обов`язковими.
Разом  з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що в обґрунтування вимог апеляційної скарги, військова частина НОМЕР_1 покликається на те, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричиняє відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким твердженням відповідача з огляду на таке.
Так, право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС.
За приписами пункту 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Право особи, яка звертається до суду з позовом, самостійно та на свій розсуд розпоряджатися своїми правами, зокрема і щодо визначення предмета і підстав позову є складовою диспозитивності як одного із принципів адміністративного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України).
Отже, обсяг позовних вимог та їх формулювання належить виключно позивачу. Розгляд спору за межами підстав заявленого позову, за відсутності перешкод в ефективному захисті порушених прав позивача, вказує на порушення положень принципу змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі.
Пунктом 19 ч. 1 ст. 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач, у розглядуваних спірних правовідносинах, визначив спосіб захисту свого права шляхом визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 299 від 25.10.2024, яким його зараховано на військову службу під час мобілізації на особливий період та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 шляхом видання відповідного наказу.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, після видання цього  наказу, виникли правовідносини щодо проходження військової служби, особливості якої визначаються  Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ  та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого  Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008.
Натомість, цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби у зв`язку з визнанням незаконним рішення щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки доказів звернення до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби на підставі  ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, яка визначає підставі звільнення з військової служби, позивач не подавав, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 299 від 25.10.2024, яким його зараховано на військову службу під час мобілізації на особливий період та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу шляхом видання відповідного наказу, відсутні.
Тобто, оскільки наказ про зарахування позивача до військової частини НОМЕР_1 від № 299 від 25.10.2024 реалізовано, а тому обрані способи захисту позивачем не є належними, натомість для звільнення з військової служби, позивач має право звернутися із рапортом до командира військової частини, за наявності підстав визначених  ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, яка врегульовує питання звільнення з військової служби.
Крім цього, суд апеляційної інстанції в межах розгляду цієї справи вважає за необхідне застосувати висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 160/2592/23, згідно яких, процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суд першої інстанції про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2024 № 299, яким ОСОБА_1 призначено до Військової частини НОМЕР_1 є помилковим, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції по суті правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, однак допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права в частині визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2024 № 299, яким ОСОБА_1 призначено до Військової частини НОМЕР_1 , що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови у цій частині.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 308, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 260/699/25 в частині визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2024 № 299, яким ОСОБА_1 призначено до Військової частини НОМЕР_1 скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 260/699/25 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  15.08.25