ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2025 року                                                                 м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Михайлюка М.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бошелюк Юлії Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бошелюк Ю.М. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2025 року, - 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн в дохід держави.
Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 16 лютого 2025 року о 01 год. 34 хв. в м. Чернівці по вул. Воробкевича 1А, керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Бошелюк Ю.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при розгляді даної справи, суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав 
Провадження №33/822/350/25                                  Головуючий у І інстанції: Бойко М.Є. 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                  Доповідач: Марчук В.Т.

належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам. 
Апелює тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Зазначає, що працівниками поліції не було використано спеціальних технічних засобів для виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а тому останній не був зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Посилається на спеціальний порядок проходження медичного огляду для військовослужбовців, визначений ст. 266-1 КУпАП, який працівниками поліції не було дотримано, що робить процедуру притягнення до адміністративної відповідальності недійсною.
Зазначає, що працівниками поліції було істотно порушено право на захист ОСОБА_1 у зв`язку з не роз`ясненням його прав та обов`язків.
Вказує, що ОСОБА_1 самостійно, на протязі двох годин з моменту зупинки, пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Згідно висновку №29 у громадянина ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, а тому вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бошелюк Ю.М., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи відеозаписи з камер працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 248316 від 16 лютого 2025 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 01 год. 34 хв. в м. Чернівці по вул. Воробкевича 1А, керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі. Від підпису ОСОБА_1 відмовився.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою проходити огляд.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння від 16 лютого 2025 року (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Крім того, із досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений під час дії комендантської години, не заперечував факт керування транспортним засобом, повідомив, що вживав алкогольні напої та на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній відмовився проходити такий огляд як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими, оскільки спростовуються наведеними вище доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП спеціальні технічні засоби застосовуються працівниками поліції для проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи апелянта про застосування спеціальних технічних засобів для виявлення ознак сп`яніння є необґрунтованими.
Посилання апелянта на те, що процедура огляду працівниками поліції була проведена з порушеннями, через його статус військовослужбовця, оскільки повинна була застосовуватись спеціальна процедура, передбачена ст. 266-1 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Зі змісту п. 1 ч.1 ст.255 КУпАП вбачається, що уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не наділені повноваженнями складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а такими повноваженнями наділені уповноважені особи органів Національної поліції.
При цьому уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.44, ч.ч.2, 3 ст.123, ст.ст.172-10-172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 КУпАП. 
Також, відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати посадові особи Військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, - частина п`ята статті 122, стаття 122-2, частина третя статті 123, стаття 124, а також про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).
Комплексний аналіз норм КУпАП дає суду підстави зробити висновок, що уповноважені особи органів Національної поліції, до компетенції яких, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, віднесено оформлення протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не в праві складати даний процесуальний документ без дотримання встановленої положеннями статті 266 КУпАП процедури.
Враховуючи, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 не перебував при виконанні обов`язків військової служби, а керував приватним транспортним засобом у позаслужбовий час поза межами військової частини, апеляційний суд приходить до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, зафіксована у встановленому законом порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП, уповноваженими на те особами - працівниками патрульної поліції та складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП.
Доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи відомостей щодо ознайомлення ОСОБА_1 з його правами апеляційний суд відхиляє, оскільки на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції о 01 год. 48 хв. роз`яснили останньому його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Посилання апелянта на висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 29 від 16 лютого 2025 року, як на підставу закриття провадження у справі, суд відхиляє, оскільки даний огляд проведено з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 не ставиться в провину керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено відносно нього за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Також апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апелянта про не відсторонення працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки даний факт спростовується переглянутим відеозаписом, на якому чітко вбачається, що працівники патрульної поліції о 01 год. 49 хв. повідомляли ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом. Відсутність акту відсторонення особи від керування транспортним засобом не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і медичному закладі.
Викладені ОСОБА_1 у письмовому поясненні від 15 липня 2025 року доводи про те, що в ніч з 15 на 16 лютого 2025 року він їхав за кермом автомобіля до лікарні у зв`язку із гострим болем у серці є безпідставними, оскільки про ці обставини він не заявляв працівникам патрульної поліції на місці зупинки.
Про них не було заявлено і в апеляційній скарзі та не надано апеляційному суду письмових доказів на підтвердження цих обставин.
Будь яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час апеляційного розгляду судом не встановлено.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції апеляційним судом не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бошелюк Ю.М. не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бошелюк Ю.М. - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 [підпис]                                        В.Т. Марчук