УХВАЛА

29 липня 2025 року 
м. Київ
справа №120/6735/23
адміністративне провадження № Зв/990/4/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді - Берназюк Я.О., Шарапа В.М.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 15.11.2023
у справі №120/6735/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати нарахованої з 01.12.2022 пенсії з обмеженням її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, на підставі приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011;
- зобов`язати відповідача здійснювати щомісячно виплату нарахованої пенсії, призначеної на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її максимального розміру приписами статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-УІ від 08.07.2011, починаючи з 01.12.2022 по день втрати права, з урахуванням виплачених сум.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.07.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023, позовну заяву задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо виплати нарахованої позивачу з 01.12.2022 пенсії з обмеженням її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, на підставі приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснювати щомісячно виплату, нарахованої позивачу пенсії, призначеної на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без обмеження її максимального розміру приписами статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011, починаючи з 01.12.2022 по день втрати права, з урахуванням виплачених сум.
Постановою Верховного Суду від 15.11.2023 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.07.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ЗАЯВНИКА
16.04.2024 позивачем подано до Верховного Суду заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 15.11.2023 у справі за виключними обставинами з підстави, встановленої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.
Заява обґрунтована тим, що Верховний Суд постановою від 15.11.2023 у цій справі, скасовуючи рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.07.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023, які підлягали примусовому виконанню, застосував норми статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ, перше речення частини 3 статті 67 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позивач покликається на те, що звертався до Конституційного Суду України з конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих приписів статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", першого речення частини 3 статті 67 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ухвалою Другої колегії суддів Першого сенату Конституційного Суду України від 17.01.2024 №8-2(І)2024 у справі №3-215/2023(400/23) було відкрито конституційне провадження за його конституційною скаргою.
Конституційний Суд України за конституційною скаргою ОСОБА_2 ухвалив Рішення від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024 у справі №3-123/2023(229/23), яким визнав таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами.
Ухвалою Першого сенату Конституційного Суду України від 03.04.2024 №4-уп(І)/2024 у справі №3-215/2023(400/23) було закрито конституційне провадження за конституційною скаргою позивача щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», першого речення частини 3 статті 67 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв`язку з наявністю рішення Конституційного Суду України щодо того самого предмета конституційної скарги.
Покликаючись на те, що вищевказане Рішення Конституційного Суду України є виключною обставиною, позивач просить переглянути правомірність скасування Верховним Судом рішень судів попередніх інстанцій, які підлягали примусовому виконанню, але ще не виконані, що узгоджується з нормами пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України.
Також при вирішенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами просив не враховувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.02.2021 у справі №808/1628/18, від 17.12.2019 у справі №808/2492/18.
Також просив передати заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Просив заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами задовольнити, скасувати постанову Верховного Суду від 15.11.2023 та ухвалити нове рішення, яким касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Відповідач у відзиві на заяву позивача просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд постанови Верховного Суду за виключними обставинами. 
Ухвалою Верховного Суду від 25.04.2024 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 15.11.2023 у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 16.08.2024 клопотання позивача задоволено частково, справу №120/6735/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 21.02.2025 справу повернуто відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2025 клопотання позивача задоволено, а справу №120/6735/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на наявність виключної правової проблеми, що полягала в тому, чи можуть бути об?єктом перегляду за виключними обставинами судові рішення, якими у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2025 справу №120/6735/23 повернуто до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.
Постановляючи вказану вище ухвалу, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що вона наділена повноваженнями перегляду судових рішень за виключними обставинами лише з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 КАС України, - встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом (частина третя статті 365 КАС України). Натомість, аналіз норм процесуального законодавства указує на те, що уповноваженим судом на розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови суду касаційної інстанції у цій справі за виключними обставинами є саме Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Згідно з частинами першою, другою статті 365 КАС України, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Як вже зазначалось, позивач звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови, якою скасовано рішення судів попередніх інстанцій та відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Вирішуючи питання можливості перегляду судового рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18 дійшов наступного висновку:
«…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.
… 
Враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 6 липня 2018 року (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року) у справі № 808/1628/18, про перегляд якого за виключними обставинами з відповідною заявою звернувся ОСОБА_3 , у задоволенні позову відмовлено, колегія суддів зазначає, що не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.
Вказана правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 808/2492/18, у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2018 року у справі № 755/4893/18 (755/18431/15-а), у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 805/550/16-а…».
Подібна правова позиція об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладена також в ухвалах від 21.12.2022 в справі № 140/2217/19 та від 22.12.2022 в справі №805/1312/16-а.
Таким чином, приймаючи до уваги актуальний висновок Верховного Суду щодо перегляду судових рішень, які набрали законної сили, з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки постанова Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №120/6735/23 (щодо перегляду якої за виключними обставинами звернувся позивач) є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, то згадана постанова не підлягає примусову виконанню у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України а отже, як наслідок, не може бути переглянута за виключними обставинами.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 363, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №120/6735/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанову Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №120/6735/23 залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді:
О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа