УХВАЛА
8 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 202/21889/23
провадження № 61-303ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ващенко Олександр Вікторович, про зупинення дії та виконання рішення 
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 23 травня 2024 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства,
ВСТАНОВИВ:
4 січня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ващенко О. В., засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 23 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 січня 2025 року справу призначено судді?доповідачу Карпенко С. О., судді, які входять до складу колегії, Сердюк В. В. і Фаловська І. М.
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 9 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
9 липня 2025 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ващенко О. В., за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала до Верховного Суду клопотання 
про зупинення дії та виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпра від 23 травня 2024 року.
В обґрунтування заявник посилається на те, що рішенням суду першої інстанції встановлено факт батьківства загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 відносно народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Встановлення вказаного факту стало підставою для отримання дитиною статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, що надає їй право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України 
від 28 лютого 2022 року № 168. Вказує, що виконання оскаржуваного судового рішення на даному етапі несе ризики настання відповідних наслідків, а саме виплати бюджетних коштів на підставі судового рішення, законність та обґрунтованість якого, на думку заявника, є сумнівною та предметом касаційного перегляду; у випадку скасування касаційним судом оскаржуваних судових рішень виникне необхідність у поверненні одноразової грошової допомоги, що створить додаткове процесуальне навантаження та правову невизначеність, а також унеможливить відновлення порушених прав відповідача через вік дитини та інші обставини;  існує ризик публічного інтересу, оскільки йдеться про виплату бюджетних коштів.
Відповідно до частини першої статті 436 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень, касаційний суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні з огляду на таке.
Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірного утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, 
які брали участь у справі.
Так, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 23 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду 
від 26 листопада 2024 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задоволено.
Встановлено факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Внесено зміни до актового запису № 253 від 19 липня 2023 року, вчиненого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір 
у розмірі 536,80 грн.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір  у розмірі 536,80 грн.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 
частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити виконання судового рішення, якщо воно не підлягає примусовому виконанню.
Оскільки рішенням Амур-Нижньодніпровського районногосуду м. Дніпра 
від 23 травня 2024 року стягнено з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 , а також держави судовий збір, таке судове рішення у відповідній частині передбачає примусове виконання.
Проте заявник не надала доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районногосуду м. Дніпра від 23 травня 2024 року в частині стягнення з неїсудового збору, тому підстави для зупинення його виконання в цій частині відсутні.
Рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту батьківства не підлягає примусовому виконанню, відтак суд касаційної інстанції може зупинити його дію в цій частині, проте заявником не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд може зупинити дію рішення Амур-Нижньодніпровського районногосуду м. Дніпра 
від 23 травня 2024 року в частині встановлення факту батьківства.
Суд звертає увагу, що предметом позову в цій справі є встановлення факту батьківства, а не отримання одноразової грошової допомоги в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, відтак припущення заявника щодо виплати  ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, що можливо відбудеться у майбутньому, судом не приймаються до уваги.
При цьому відповідно до статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.
Незгода заявника з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра 
від 23 травня 2024 року та оскарження його у касаційному порядкуне є безумовною підставою для зупинення його дії та виконання судом касаційної інстанції.
Ураховуючи викладене касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення дії та виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного  суду м. Дніпра від 23 травня 2024 року.
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ващенко Олександр Вікторович, про зупинення дії та виконання рішення Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпра від 23 травня 2024 року.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                              С. О. Карпенко
                                                                                                                        В. В. Сердюк
                                                                                                                        І. М. Фаловська