ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/821/1115/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 712/8462/23 Категорія: 304090000    	Борєйко О.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю.  В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року 

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Карпенко О.В.,

учасники справи:

позивач – Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач – ОСОБА_1 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу – Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року (у складі судді Борєйко О.М.) у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2019 ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання перед відповідачем за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши їй можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Станом на 14.06.2023 відповідач порушила свої зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 68924,75 грн.
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 20.03.2019 у розмірі 68924,75 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що підписана відповідачем анкета-заява не містить умов про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру та умов щодо сплати процентів за користування кредитним коштами.
Також зазначено, що з наданих доказів вбачається, що відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 31300 грн, а тому суд дійшов висновку про те, що загальний розмір виданих та неповернутих позивачу грошових коштів за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг не може перевищувати 31300 грн.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що позивачем здійснено списання грошових коштів з рахунку відповідача у розмірі 47840,99 грн, що перевищує розмір фактично виданих кредитних коштів.
Не погоджуючись з таким рішення суду, АТ «Універсал Банк» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим всупереч норм процесуального права, ухваленим за неправильного застосування норм матеріального права, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно?телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів Банку.
Зазначає, що судом не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.
В обґрунтування вказує, що підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила отримання примірника Договору в мобільному додатку Monobank; ознайомлення та згоду з умовами Договору; укладення Договору та зобов`язалася виконувати його умови. Скаржник зазначає, що Умови та правила, які знаходяться у публічному доступі та посилання на які містяться у кожній Анкеті-заяві, підписаній Клієнтами є загальновідомим фактом, а тому посилання суду на недоведеність позивачем, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».
Звертає увагу суду на те, що відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість.
Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Згідно з пунктами 1, 3 ч. 6 цієї статті для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 червня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів доходить таких висновків.
Згідно з ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У позовній заяві АТ «Універсал Банк» вказувало на те, що особливістю проєкту Monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.
Згідно з банківською ліцензією № 92 від 10.10.2011 ПАТ «Універсал Банк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (т. 1 а.с. 35).
Судом встановлено, що 20.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Положеннями анкети-заяви визначено, що вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (т. 1 а.с. 12).
До позовної заяви позивачем додано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Вank, затверджені протоколом Правління АТ «Універсал Банк» № 46 від 24.11.2021, паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank та розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.03.2019 станом на 14.06.2023.
Згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідача перед позивачем становить 68924,75 грн за тілом кредиту (т. 1 а.с. 8-11).
Також в матеріалах справи наявна довідка АТ «Універсал Банк» від 04.09.2024 відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок №  НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 з терміном дії до 08/24 (т. 1 а.с. 175).
Згідно з довідки АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 було встановлено наступні кредитні ліміти: 07.11.2019 – 10000 грн; 14.12.2019 – 20000 грн; 09.03.2020 – 35000 грн; 19.06.2020 – 31300 грн (т. 1 а.с. 176).
Крім того, до матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 долучено виписку по картці № НОМЕР_3 від 10.01.2024 (т. 1 а.с. 76-116).
В свою чергу позивачем також долучено виписку по рахунку №  НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 20.03.2019 по 14 .06.2023, відповідно до якої заборгованість відповідача станом на 14.06.2023 становить 68 924,75 грн (т. 1 а.с. 165-173).
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу.
В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта відповідача, які скопійовані нею та додані до анкети.
У анкеті-заяві також міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також відповідач вказала, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими вона ознайомлена, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого ОСОБА_1 підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.
У п. 6 анкети-заяви відповідач просила вважати наведений у анкеті-заяві зразок її власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. Разом з тим, відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. 
Відповідач підтвердила, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснюватися через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.
Окрім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», які набувають чинності з 27.11.2021, Витяг з Тарифів за чорною карткою мonobank від 08.12.2022 та Паспорт споживчого кредиту чорної картки мonobank, які не містять інформації про їх підписання відповідачем. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що додані позивачем Умови та правила подані суду в редакції, яка набула чинності з 27.11.2021, тоді як договір про надання банківських послуг було укладено сторонами 20.03.2019.
Отже, банк звертаючись до суду із вказаним позовом, посилається на Умови, що були змінені та набули чинності більше ніж через два роки після підписання сторонами анкети?заяви.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що із матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомилася і погодилася, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо користування кредитними коштами.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про те, що саме з цими Умовами та правилами була ознайомлена ОСОБА_1 , підписуючи анкету?заяву 20.03.2019.
При цьому, не можна погодитися з посиланнями скаржника в апеляційній скарзі на те, що відповідач, уклавши договір, погодилася з тим, що вона ознайомилася з усіма умовами кредитування, а відповідні положення договору наявні у вільному доступі на веб-сайті банку, адже вони не спростовують необхідності укладення кредитного договору в письмовій формі, що відповідатиме приписами ст. 1055 ЦК України, а в даному випадку позичальник не підписував умови договору з порядком нарахування та сплати відсотків по кредиту.
Відтак, оскільки анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», Витяг з Тарифів за чорною карткою мonobank не містять підпису ОСОБА_1 про ознайомлення, то суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач неправомірно списував, внесені відповідачкою кошти, в рахунок сплати відсотків за використання кредитного ліміту, щодо яких відсутні докази про досягнення сторонами згоди.
Водночас, з виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 активно користувалася кредитними коштами, здійснюючи розрахунки в торгових точках, на даний рахунок також надходили кошти від третіх осіб, відповідачка знімала готівку в банкоматах, частково погашала заборгованість.
Відповідно до вказаної виписки, за період з 01.07.2020 по 01.11.2023 позивачем АТ «Універсал Банк» здійснено списання відсотків з рахунку відповідача в розмірі 37375,48 грн, а саме: 01.07.2020 – 1706,55 грн, 01.08.2020 – 1277,88 грн, 01.09.2020 – 1432,36 грн, 01.10.2020 – 1483,03 грн, 01.11.2020 – 1626,50 грн, 01.12.2020 – 1568,07 грн, 01.01.2021 – 1705,88 грн, 01.02.2021 – 1794,85 грн, 01.03.2021 – 1707,26 грн, 01.04.2021 – 2048,54 грн, 01.05.2021 – 2104,91 грн, 01.06.2021 – 2056,65 грн, 01.07.2021 – 1959,85 грн, 01.08.2021 – 1983,31 грн, 01.09.2021 – 1962,29 грн, 01.10.2021 – 1884,30 грн, 01.11.2021 – 1934,02 грн, 01.12.2021 – 1871,70 грн, 01.01.2022 – 1992,99 грн, 01.02.2022 – 2038,38 грн, 01.03.2022 – 1844,08 грн, 01.07.2022 – 1958,55 грн, 01.08.2022 – 2010,04 грн, 01.09.2022 – 2073,59 грн, 01.10.2022 – 2064 грн, 01.11.2022 – 2149,90 грн.
Крім цього, з карткового рахунку ОСОБА_1 позивачем було здійснено договірне списання грошових коштів в розмірі 7791,51 грн, а саме: 15.06.2022 в розмірі 4800,53 грн; 26.0.2022 в розмірі 1473,85 грн; 26.10.2022 в розмірі 1517,13 грн.
Перевіривши наданий до суду розрахунок заборгованості, суд першої інстанції вірно виходив з того, що оскільки в анкеті-заяві від 20.03.2019 процентна ставка сторонами не узгоджена, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним, тому дані кошти доцільно зарахувати на погашення тіла кредиту.
Також колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що останній розмір встановленого кредитного ліміту відповідачу становить 31300 грн, а тому загальний розмір виданих та неповернутих ОСОБА_1 грошових коштів за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг не може перевищувати 31300 грн.
Апеляційний суд не погоджується з посиланнями скаржника на те, що, користуючись кредитними коштами, відповідач підтвердила свою згоду із запропонованими умовами кредитування, адже, зокрема, списання банком відсотків по кредиту здійснювалося банком з власної волі без з`ясування того для погашення якого боргу (по тілу кредиту чи по відсоткам) позичальник сплачує кошти.
Крім того, зважаючи на специфіку кредитних правовідносин, а саме необхідність застосування точних та обґрунтованих розрахунків для визначення розміру платежу по кредиту у аспекті встановленого розміру кредитного ліміту, строків здійснення платежу та застосовуваних кредитних ставок, які є змінними, зважаючи на можливе прострочення з боку позичальника дотримання строків грошового платежу по кредиту на користь банку, позивач безпідставно зазначає про загальновідомий характер умов кредитування банку.
Вказівка у анкеті-заяві про ознайомлення з умовами кредитування та зобов`язання відслідковувати їх зміни не може належним чином підтверджувати належне доведення до відома позичальника, зокрема, відсоткової ставки по кредиту, що має здійснюватися у письмовій формі, так як є складовою частиною правовідносин за кредитним договором.
Доказів листування у мобільному додатку з підтвердженням надання позичальнику відомостей про порядок нарахування та сплати відсотків за кредитом позивач суду не надав.
Інші доводи, наведені представником АТ «Універсал Банк» в апеляційній скарзі, суттєвими не являються і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367- 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року у даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

О.В. Карпенко