Справа № 462/7792/24                                Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І. Д. 
Провадження № 22-ц/811/727/25                 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Піта Ярослав Ігорович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», в інтересах якої діє адвокат Піта Ярослав Ігорович, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 18324,25 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Піта Ярослав Ігорович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – залишено без розгляду.
11 лютого 2025 року Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», в інтересах якої діє адвокат Турчиняк Я.І., через систему «Електронний суд» звернулася в суд із заявою, в якій просила повернути сплачену нею при поданні позовної заяви суму судового збору, а саме 2422,4 грн.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про повернення сплаченої суми судового збору – відмовлено. 
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
В апеляційній скарзі покликається на те, що сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду у разі залишення заяви або скарги без розгляду, крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Стверджує, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду стало саме неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, однак в ухвалі Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2024 року про залишення позову без руху суд не витребовував від нього жодних документів.
Зазначає, що витребування доказів судом можливе лише у випадках, коли стороною спору було заявлено клопотання, яке визнано судом підставним, а в даній справі жодна із сторін не подавала до суду клопотань про витребування доказів або клопотань про забезпечення доказів.
Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання про повернення судового збору у справі № 462/7792/24 задовольнити повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 04 липня 2025 року.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону.
Судом та матеріалами справи встановлено, що в жовтні 2024 року Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Піта Ярослав Ігорович звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 18324,25 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Піта Ярослав Ігорович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2024 року  позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Піта Ярослав Ігорович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без руху. 
Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, Залізничний районний суд м. Львова ухвалою від 18 листопада 2024 року залишив без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Піта Ярослав Ігорович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, покликаючись на те, що підставою залишення позовної заяви без розгляду було саме неподання позивачем витребуваних судом матеріалів та на п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Турчиняк Ярослав Ігорович про повернення сплаченої суми судового збору.
Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Так, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, пунктом 4 частини 1 даної статті передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Отже, виходячи з вищевикладеного, сплачена сума судового збору не повертається у разі залишення заяви без розгляду у зв`язку з неподання позивачем витребуваних судом матеріалів.
Відповідно до п. 9 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
Потрібно зазначити, що хоча п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачений такий виняток із підстав залишення заяви без розгляду, що допускають повернення судового збору, як «неподання позивачем витребуваних судом матеріалів», ідеться саме про не подання доказів, і не будь-яких доказів, а лише тих, без яких вирішення справи видається неможливим.
Відповідно до п. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до п.п. 3,4 ст. 84 ЦПК України, у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.
Керуючись ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що витребування доказів судом можливе лише у випадках, коли стороною спору було заявлено клопотання, яке визнано судом підставним.
Після прийняття ухвали про витребування доказів, така ухвала є обов`язковою до виконання, у ній вказується, що суд витребовує документи, і якими є наслідки неподання витребуваних документів.
У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ч.13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Аналізуючи ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2024 року, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції залишив без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», у зв`язку з тим, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк встановлений судом.
Оскільки ухвала суду про залишення позову без розгляду від 18 листопада 2024 року була прийнята з підстав не усунутих недоліків позовної заяви, підстав для відмови в поверненні сплаченого позивачем судового збору у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів, не було.
З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону, висновки суду зроблені із неправильним застосуванням судом норм процесуального права у частині відмови у поверненні судового збору, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та прийняттям постанови про задоволення заяви позивача про повернення судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією № 8912 від 24 вересня 2024 року у розмірі 2422,40 грн.
Судові витрати за розгляд апеляційної  скарги  віднести за рахунок держави.
Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» – задовольнити.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року– скасувати та ухвалити нове рішення.
Зяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якої діє адвокат Турчиняк Ярослав Ігорович про повернення сплаченої суми судового збору – задовольнити.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. сплачений відповідно до   платіжної інструкції № 8912 від 24 вересня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 04 липня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Приколота Т.І.