ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  922/831/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В., 

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду
від 27.03.2025
у складі колегії суддів: Гетьман Р.А. (головуючий), Склярук О.І., Хачатрян В.С.,

у справі за заявою
фізичної особи-підприємця Шевцова Олега Станіславовича
до Комунального підприємства "Житлокомсервіс"
про визнання банкрутом,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст руху справи
1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (далі - КП "Житлокомсервіс", боржник),
визнано вимоги ініціюючого кредитора - Фізичної особи-підприємця Шевцова О.С. до боржника у розмірі 1   399   068,89 грн. основного боргу та 26   840,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, 
введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, 
розпорядником майна КП "Житлокомсервіс" призначено арбітражного керуючого Артюха Ю.В., призначено попереднє засідання суду.
2. 27.04.2023 до Господарського суду Харківської області від Акціонерного товариства "Мегабанк" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (далі - АТ "Мегабанк"), у якій представник Товариства просив суд:
1) прийняти заяву до розгляду;
2) визнати вимоги АТ "Мегабанк" до КП "Житлокомсервіс" на загальну суму 14   008   522,77 грн., з яких:
- 5   368,00 грн. - витрати зі сплати судового збору з їхнім включенням до першої черги задоволення вимог кредиторів;
- 14   003   154,77 грн., з яких 12   004   517,50 грн. - основний борг за кредитним договором  № 20-31/2021 від 27.07.2021, 1   998   637,27 грн. - відсотки.
3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 задоволено заяву АТ "Мегабанк" з грошовими вимогами до боржника (вх. № 10464 від 27.04.2023), з урахуванням уточнень;
визнано грошові вимоги АТ "Мегабанк" до боржника в розмірі 14   003   154,77 грн. основного боргу, які забезпечені заставою майна боржника та 5   368,00 грн. витрат зі сплати судового збору.
4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 постановлено, що до реєстру вимог кредиторів КП "Житлокомсервіс" підлягають включенню визнані судом вимоги, зокрема, вимоги АТ "Мегабанк" у розмірі 5   368,00 грн. витрат зі сплати судового збору; 
5. Окремо до реєстру вимог кредиторів КП "Житлокомсервіс" підлягають внесенню вимоги АТ "Мегабанк" до боржника в розмірі 14   003   154,77 грн. як забезпечені заставою майна боржника;
6. Окремо до реєстру вимог кредиторів КП "Житлокомсервіс" підлягають внесенню відомості про майно боржника, яке є предметом застави АТ "Мегабанк" відповідно до договору застави майнових прав від 27.07.2021 №20-31/2021-з; вирішено інші процедурні та процесуальні питання.
7. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 призначено апеляційну скаргу КП "Житлокомсервіс" (вх. №2 675Х від 11.11.2024) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (за результатами розгляду грошових вимог кредитора - АТ "Мегабанк") та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 (за результатами попереднього засідання в частині вимог кредитора АТ "Мегабанк") у справі № 922/831/23 до розгляду.
8. Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" (далі - ТОВ "ФК "Вінстар", скаржник) надійшла заява (вх. № 2286 від 20.02.2025), в якій представник Товариства просив замінити кредитора у справі про банкрутство № 922/831/23 АТ "Мегабанк" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Вінстар" (код ЄДРПОУ 44630056), а також надати доступ представнику ТОВ "ФК "Вінстар" - адвокату Черкасову І.Р. до електронної справи № 922/831/23 в підсистемі "Електронний суд".
9. Від АТ "Мегабанк" надійшов інформаційний лист щодо укладення Договору №GL18N1126568 про відступлення прав вимоги від 14.11.2024 (вх.№3085 від 11.03.2025).
10. На підтвердження наявності підстав для правонаступництва заявником надано Договір про відступлення прав вимоги №GL18N1126568 від 14.11.2024, Додаток №1 до Договору, Акт прийому-передачі від 14.11.2024 до Договору, Протокол електронного аукціону та платіжні інструкції на підтвердження сплати за Договором.
Короткий зміст ухвали апеляційного суду 
11. Ухвалою від 27.03.2025 Східний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Вінстар" (вх. № 2286 від 20.02.2025) про заміну кредитора правонаступником у справі № 922/831/23 з АТ "Мегабанк" на ТОВ "ФК "Вінстар";
залучив ТОВ "ФК "Вінстар" (код ЄДРПОУ 44630056) до участі у справі про банкрутство № 922/831/23.
12. Апеляційний господарський суд зазначив, що у цьому випадку заява ТОВ "ФК "Вінстар" про заміну кредитора - АТ "Мегабанк" є передчасною, оскільки питання кредиторських вимог АТ "Мегабанк" є предметом апеляційного розгляду, у межах якого ТОВ "ФК "Вінстар" і було подано заяву про заміну кредитора правонаступником.
13. Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що прохальна частина поданої заяви про заміну кредитора правонаступником містить вимогу замінити кредитора у справі про банкрутство № 922/831/23 АТ "Мегабанк" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Вінстар" без зазначення сум кредиторських вимог, без пояснень щодо відмінностей у сумах боргу перед первісним кредитором та його правонаступником, а також щодо заявлених АТ "Мегабанк" вимог зі сплати судового збору.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
14. ТОВ "ФК "Вінстар" 16.04.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2025 у справі № 922/831/23.
15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/831/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.04.2025.
16. Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 922/831/23 за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Вінстар" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2025;
ухвалено здійснити перегляд ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.03.202 у справі № 922/831/23 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи;
надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 26.05.2025;
витребувано з Господарського суду Харківської області та Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 922/831/23.
17. Відзиву на касаційну скаргу у визначений ухвалою Верховного Суду від 05.05.2025 не надійшло.
18. Матеріали справи№ 922/831/23 надійшли до Верховного Суду 21.05.2025 у кількості 6т.(1,1а,7,16.16-а,16-б) із супровідним листом від 15.05.2025 №    003822 від Східного апеляційного господарського суду. 
19. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 16.04.2025 № 235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.04.2025 № 4356-IX, з огляду на обставини, зазначені в пункті 18 цієї Постанови, Верховний Суд розглядає справу № 922/831/23 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника
(ТОВ "ФК "Вінстар")
20. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник доводив, що судова практика та наявні докази в матеріалах справи підтверджують набуття ТОВ "ФК "Вінстар" права вимоги та заміни АТ "Мегабанк" у матеріальних правовідносинах, щодо яких є спір в цій справі, тому заявник має бути залучений у справі як правонаступник позивача.
21. На думку скаржника, відмова у процесуальному правонаступництві нівелює положення статті 52 Господарського процесуального кодексу України та є перешкодою новому кредитору у реалізації можливості на подання своїх доводів та заперечень щодо суті спору, тому суд повинен ухвалити рішення по суті спору та задовольнити, або відмовити у задоволенні позовних вимог відносно саме правонаступника позивача. Водночас суд при вирішенні питання встановлення наявності підстав для заміни позивача його правонаступником має уникати надмірного формалізму, що змушує ТОВ "ФК "Вінстар" до повторного звернення до суду і не сприяє своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.
22. Окремо скаржник наголосив, що заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом, тому, враховуючи відсутність заперечень з боку інших учасників процесу, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "ФК "Вінстар" про залучення правонаступника у справі підлягає задоволенню. Водночас посилання суду на те, що заява ТОВ "ФК "Вінстар" про заміну кредитора - АТ "Мегабанк" є передчасною, оскільки питання кредиторських вимог АТ "Мегабанк" є предметом апеляційного розгляду, у межах якого скаржником і було подано заяву про заміну кредитора правонаступником, спростовуються діючими нормами законодавства України.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
23. Відповідно до вимог частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
25. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
26. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 
27. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання щодо незгоди скаржника із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, яким суд відмовив у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Вінстар" про заміну кредитора правонаступником у справі № 922/831/23 з АТ "Мегабанк" на ТОВ "ФК "Вінстар".
28. Здійснюючи перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень та оцінюючи доводи касаційної скарги та відзиву, колегія суддів Верховного Суду дійшла таких висновків.
29. За змістом статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою для заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої цієї статті).
30. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
31. Згідно зі статтею 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
32. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
33. Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
34. Отже, законодавець передбачив можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво).
35. Відповідно до статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
36. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
37. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
38. Питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
39. Водночас, існує істотна відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами КУзПБ, і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим ГПК України.
40. Процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні, тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.
41. Щодо спорів, які згідно зі статтею 7 КУзПБ розглядаються за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство мають застосовуватися загальні положення щодо правонаступництва, передбачені ГПК України, і зокрема статтею 52 цього Кодексу. Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 43 КУзПБ).
42. При цьому, з урахуванням приписів частини шостої статті 12 ГПК України, норми КузПБ застосовуються переважно як спеціальні норми права. У випадках відсутності в КУзПБ іншого врегулювання інституту правонаступництва, норми чинного ГПК України мають застосовуватися як загальні норми процесуального права.
43. Такі висновки узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 27.02.2020 у справі № 911/806/17, а також у постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 925/236/15 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від них у цій справі.
44. Системний аналіз статей 1, 45, 46, 47 КУзПБ, статей 512, 514 ЦК України, статті 52 ГПК України дає підстави для висновку про те, що суд, вирішуючи у справах про банкрутство за заявою правонаступника питання щодо заміни первісного кредитора правонаступником у разі сингулярного правонаступництва кредитора (внаслідок вибуття чи заміни первісного кредитора у зобов`язанні), має виходити з того, що заява правонаступника повинна містити виклад обставин, що обґрунтовують таке правонаступництво, розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та визначенням їх правової природи за укладеним договором відступлення прав вимоги (конкурсні, поточні, забезпечені або не забезпечені заставою майна боржника), з окремим виділенням суми неустойки (штрафу, пені).
45. Суд, на розгляді якого перебуває заява про процесуальне правонаступництво,  виходячи з положень статей 86, 233, 237, 238 ГПК України, статей 1, 45, 46, 47 КУзПБ має встановити ці обставини та обґрунтувати у своєму рішенні підстави відхилення або прийняття доводів та обставин, на які посилається правонаступник, зазначити розмір вимог, щодо яких здійснюється таке правонаступництво та їх черговість, оскільки за наслідком прийняття такого рішення вносяться зміни до затвердженого реєстру вимог кредиторів.
46. Також суд відповідної інстанції має враховувати, що вимоги кредитора мають бути чинними на момент розгляду заяви кредитора судом, інакше їх визнання може перешкодити визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів іншої особи, яка набула прав вимоги первісного (первісних кредиторів у випадку неодноразового відступлення прав вимоги) або обліку в реєстрі вимог, які припинили своє існування (є погашеними), внаслідок чого кількість голосів кредиторів може не відображати реального пасиву конкурсних вимог до боржника.
47. Закріплені статтею 129 Конституції України принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, як одних із основних засад судочинства, а також принципи господарського судочинства, що передбачають здійснення правосуддя на засадах рівності перед законом і судом, верховенства права, змагальності, диспозитивності, пропорційності та обов`язковості судових рішень (статті 7, 11,13, 14, 18 ГПК України) покладають на заявника обов`язок подати докази набуття прав вимоги в оригіналах документів та обґрунтування їх переданими новому кредитору документами, що підтверджують дійсність відступленого права.
48. Такий висновок випливає із необхідності дослідження судом, у разі сингулярного правонаступництва, як обсягу переданого права, так і структури відступлених вимог, оскільки за наслідком розгляду такої заяви передбачається внесення змін до реєстру вимог кредиторів, яким вимоги кредиторів заносяться до різної черговості відповідно до норм КУзПБ.
49. Згідно з частиною третьою статті 45 КУзПБ покладеному на кредитора (нового кредитора) обов`язку подати докази в обґрунтування кредиторських вимог, кореспондує обов`язок нового кредитора надати суду у справі про банкрутство докази дійсності його грошових вимог на момент передання права вимоги, зокрема, вимог за кредитним договором, які можуть бути задоволені третіми особами (поручителями, майновими поручителями, за наслідком реалізації заставного майна) з огляду на значний, обумовлений законом, час процедури у справі про банкрутства.
50. Цей обов`язок випливає із положень частини першої статті 514 ЦК України, відповідно до яких до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
51. Отже, розгляд у справі про банкрутство заяви про заміну кредитора правонаступником в порядку статті 43 КУзПБ за правових підстав, передбачених статтями 512, 514 ЦК України, вимагає оцінки судом аргументів заявника щодо зазначених ним підстав для здійснення заміни кредитора правонаступником, відповідно, дослідження та оцінки судом відповідних доказів, зокрема тих, на які послався заявник у цій справі, обґрунтовуючи та підтверджуючи свої вимоги, при зверненні із відповідною заявою у цій справі.
52. Верховний Суд зазначає, що норми як матеріального права, а саме положення статей 512, 514 ЦК України, 43 КУзПБ, так і процесуального права- статі 52 ГПК України, не забороняють неодноразове здійснення правонаступництва, зокрема внаслідок неодноразової (послідовної) передачі прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тому, у випадку неодноразової (послідовної) передачі прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги до боржника) створюється ланцюг послідовної передачі прав кредитора іншій особі. Послідовність вчинених правочинів з передачі права вимоги вимагає від суду при вирішенні питання щодо правонаступництва стосовно останнього із набувачів цих прав (нового кредитора) дослідження всього обсягу обставин та оцінки всього обсягу доказів щодо набуття права вимоги кожним новим кредитором - за кожним із неодноразово вчинених правочинів з передачі права вимоги.
53. Відтак, неодноразове вчинення правочинів з передачі права вимоги до боржника у ланцюгу послідовних правочинів створює залежність виникнення права (підстав) щодо правонаступництва кожним новим кредитором від наявності підстав для набуття цього права кожним із первісних кредиторів у ланцюгу правочинів з передачі права вимоги до боржника. 
Щодо розгляду касаційної скарги по суті
54. З огляду на зазначені підстави для правонаступництва новим кредитором (у разі вчинення правочину з передачі права вимоги до боржника) та враховуючи:
- доводи та обставини, якими ТОВ "ФК "Вінстар" обґрунтовує своє клопотання про заміну АТ "Мегабанк" правонаступником - ТОВ "ФК "Вінстар;
- встановлені апеляційним господарським судом обставини оскарження кредиторських вимог АТ "Мегабанк", які є предметом апеляційного розгляду, у межах якого ТОВ "ФК "Вінстар" і було подано заяву про заміну кредитора правонаступником;
Верховний Суд зазначає про правильність висновків апеляційного господарського суду в оскаржуваній ухвалі про передчасність розгляду заяви ТОВ "ФК "Вінстар" про заміну кредитора - АТ "Мегабанк" його правонаступником   ТОВ "ФК "Вінстар", оскільки зазначені обставини є перешкодою для розгляду та вирішення по суті відповідного питання за клопотанням ТОВ "ФК "Вінстар".
55. Колегія суддів звертає увагу, що аргументи скаржника, викладені у пунктах 20 - 22 описової частини цієї постанови не спростовують висновки суду апеляційної інстанції про те, що в цьому випадку не зазначено суму кредиторських вимог, а також відсутні пояснення щодо відмінностей у сумах боргу перед первісним кредитором та його правонаступником, а також щодо заявлених АТ "Мегабанк" вимог зі сплати судового збору.
56. До остаточного вирішення питання щодо визнання/відмови у визнанні кредиторських вимог АТ "Мегабанк" заміна зазначеного кредитора є неможливою, оскільки вирішення питання правонаступництва прямо залежить від того, чи будуть визнані відповідні кредиторські вимоги та в якому розмірі.
57. Водночас, Верховний Суд зазначає, що суд фактично залучив скаржника у цій справі як учасника, що, за наявності рішення про визнання кредиторських вимог первісного кредитора, не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про правонаступництво у цій справі на будь-якій стадії провадження у справі, з наданням ТОВ "ФК "Вінстар" доказів набуття нею права вимоги АТ "Мегабанк" до боржника на визнану у цій справі суму кредиторських вимог, зокрема доказів відступлення АТ "Мегабанк" права вимоги до Боржника у цій справі безпосередньо на користь ТОВ "ФК "Вінстар".
58. Таким чином, висновки апеляційного господарського  суду про відмову ТОВ "ФК "Вінстар" у задоволенні заяви про заміну кредитора - АТ "Мегабанк" правонаступником, зроблені відповідно до норм законодавства та з урахуванням встановлених на підставі доказів у справі обставин справи, тому оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає залишенню без змін як так, що відповідає вимогам положень статей 86, 236, 238 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
59. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
60. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).
61. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
62. На підставі викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ТОВ "ФК "Вінстар" та залишення оскаржуваної ухвали апеляційного суду без змін.
Судові витрати
63. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішень судів попередніх інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2025 у справі № 922/831/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          В.В. Білоус

                                                                                          О.В. Васьковський