ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 р. 	Справа № 520/24255/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 20.01.25  у справі № 520/24255/24
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                    
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області),  в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 000/9091-2405-2034 від 21.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 33461,53 грн;
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0035730-2405-2034 від 21.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 34724,09 грн;
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0035735-2405-2034 від 21.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 48123,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 21.04.2023 за №000/9091-2405-2034.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 21.04.2023 за №0035730-2405-2034.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 21.04.2023 за №0035735-2405-2034.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968 гривень 96 копійок.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що позивач здійснює промислову діяльність та має право на застосування пільг згідно з п.п. «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України. Звертає увагу, що згідно з даними ІТС «Податковий блок» нежитлові будівлі не були визначені позивачем, як об`єкти, що використовуються у господарській діяльності, шляхом подання форми 20-ОПП «Відомості про об`єкти оподаткування»; повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП до ГУ ДПС надано лише за магазин за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.08.1999 (індивідуальний номер 2904708030).
Основний вид діяльності згідно з Класифікацією видів економічної діяльності ДК 009:2010 - 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння класифікується у секції С «ПЕРЕРОБНА ПРОМИСЛОВІСТЬ».
За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 обліковуються на праві власності об`єкта нерухомого майна: нежитлові будівлі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2832969763140, загальною площею: 1069,4 кв.м. Адреса: АДРЕСА_2 .
З огляду на наявну в державних реєстрах інформацію Головним управлінням ДПС у Харківській області 21.04.2023 прийнято:
- податкове повідомлення-рішення №000/9091-2405-2034, якими визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлових нерухомості, за 2019 рік, щодо зазначеного вище об`єкта нерухомості, в загальній сумі 33461,53 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0035730-2405-2034, якими визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлових нерухомості, за 2020 рік, щодо зазначеного вище об`єкта нерухомості, в загальній сумі 34724,09 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0035735-2405-2034, якими визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлових нерухомості, за 2021 рік, щодо зазначеного вище об`єкта нерухомості, в загальній сумі 48123,00 грн.
Позивач 06.03.2024 звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області з заявою про проведення звірки даних щодо нарахованої суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно з відповіддю Головного управління ДПС у Харківській області 17938/6/20-40-24-05-11 від 09.04.2024 податкові повідомлення-рішення за 2019-2021 роки від 21.04.2023 за № 000/9091-2405-2034 на суму 33461,53 грн, від 21.04.2023 за № 0035730-2405-2034 на суму 34 724,09 грн, від 21.04.2023 за № 0035735-2405-2034 на суму 48123,00 грн залишено без змін. Рішення контролюючого органу прийнято не через не віднесення нежитлових будівель до групи «Будівлі промисловості та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, а з огляду на приписи абзацу 4 пункту 63.3 статті 63 ПК України, за яким платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідник контролюючих органах за основним та не основним місцем обліку, повідомити про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Позивач 27.05.2024 звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області зі зверненням на отримання індивідуальної податкової консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, а саме: чи є обов`язковою умовою застосування пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, документальне підтвердження реєстрації власника нерухомого майна - фізичної особи-підприємця - (або місця здійснення ним підприємницької діяльності), що перебуває на спрощеній системі оподаткування, за місцезнаходженням відповідного об`єкта нерухомого майна, яке фактично використовується власником у своїй підприємницькій діяльності.
В отриманій індивідуальній податковій консультації від 24.06.2024 контролюючим органом, зокрема вказано, що «поділ на класифікаційні одиниці в межах розділів виконується перш за все відповідно до технічних характеристик споруди, які обумовлюються призначенням споруди. Будівлі класифікуються переважно за їх функціональним призначенням. Отже, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм податкового законодавства в частині належності об`єктів нерухомості до тої чи іншої класифікаційної одиниці, доцільно звертатися для надання роз`яснень до органу, уповноваженого на ведення НК 018:2023».
Скориставшись правом на оскарження рішень податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Згідно з приписами статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Згідно з положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Водночас об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1п.  266.2 ст.266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п.266.3.2 п.266.3 ст.  266 ПК України).
З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким стаття 266 ПКУ викладена в новій редакції, а об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно доповнено об`єктами нежитлової нерухомості.
Підпунктом 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно вимог законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари; туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; г) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.
Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 №530 (надалі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.
Визначення типів будівель здійснюється за допомогою Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації № 507 від 17.08.2000 (далі – ДКБС 018-2000, діяв до 31.12.2023).
Такий класифікатор призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.
Відповідно до ДКБС 018-2000 будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".
До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який, в свою чергу, включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Разом з тим, з аналізу пп."є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України слідує, що не лише цільове призначення будівлі згідно правовстановлюючих документів, а й фактичне її використання як об`єкту промисловості, є підставою для застосування пільги з оподаткування відповідно до вказаної норми Податкового кодексу України.
Обираючи за вихідне поняття "промисловість", у зв`язку з яким застосовується податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.
Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як у даному випадку п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.
Застосування п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з урахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).
Наведені висновки стосовно застосування положень п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 31.10.2023 у справі №160/11472/19, від 17.02.2020 у справі №820/3556/17, від 25.03.2020 у справі №280/5332/18, від 20.02.2020 у справі №819/1537/17, від 15.05.2018 у справі №806/2461/17.
Отже, застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у абз. є п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, законодавець ключовими критеріями обрав сукупність дотримання трьох обов`язкових умов:
1) об`єкт оподаткування є будівлею промисловості, віднесеною до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;
2) використовується за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010;
3) не здається власниками в оренду, лізинг, позичку.
Встановлена відсутність будь-якої з наведених вище ознак об`єкта нерухомого майна не дає підстав для звільнення його від оподаткування за правилами п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.
Як убачається з матеріалів справи, за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 обліковується інформація про наявність у власності об`єкта нерухомого майна: нежитлових будівель, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2832969763140, загальною площею: 1069,4 кв.м. Адреса: АДРЕСА_2 . Опис: нежитлова будівля (млин) цегла літ. А-1 загальною площею 56,8 кв.м.; нежитлова будівля (склад) цегла літ. Б-1 загальною площею 587,1 кв.м.; склад цегла літ. Г-1 загальною площею 58,3 кв.м.; виробнича будівля літ. Е-1 загальною площею 367,2 кв. м.
Земельна ділянка площею 0,3559 га під нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_2 за кадастровим номером 6321785001:01:002:0129 має цільове призначення: іншої комерційної діяльності, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для ведення комерційної діяльності, що підтверджується довідкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
За договором оренди земельної ділянки від 03.05.2012 земельна ділянка площею 0,3559 га за кадастровим номером 6321785001:01:002:0129 передана в строкове платне користування ОСОБА_1 для ведення комерційної діяльності (обслуговування нежитлових будівель), що зафіксовано пункті 1 Договору оренди земельної ділянки.
В технічному паспорті від 09.04.2010 на громадський будинок – нежитлову будівлю /адміністративно-побутову/ літ. А-1, № 57-Б, вул. Отакара Яроша, с. Соколове, інвентаризаційна справа № 574, реєстровий № 1н - 66а, наявна експлікація приміщення: коридор – 4,2 кв.м; кабінет – 12,8 кв.м; кабінет – 7,7 кв.м; коридор – 5, 3 кв.м; побутове – 11,0 кв.м; туалет – 2,1 кв.м; душова – 2,2 кв.м; коридор – 2,8 кв.м; побутове – 8,7 кв.м.
Згідно з технічним паспортом на громадський будинок – нежитлова будівля/ адміністративно-побутова/ літ. Б-1, № 57-Б, вул. Отакара Яроша, с. Соколове, наявна така експлікація приміщення: склад – 191,1 кв.м; склад – 396,0 кв.м.
Відповідно до технічного паспорта на громадський будинок нежитлова будівля/ адміністративно-побутова/ літ. Г-1, № 57-Б, вул. Отакара Яроша, с. Соколове, наявна така експлікація приміщення: склад – 58,3 кв.м..
Відповідно до технічного паспорта на громадський будинок нежитлова будівля/ адміністративно-побутова/ літ. Е-1, № 57-Б, вул. Отакара Яроша, с. Соколове, наявна така експлікація приміщення: виробничий цех – 347, 6 кв.м; кладова – 15,3 кв.м.
Довідкою сертифікованої установи з інвентаризації нерухомого майна - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІМА-КР» №15236 від 07.08.2021, копія якої наявна в матеріалах справи, підтверджується, що 07.08.2021 при обстеженні об`єкту нерухомого майна проведено комплекс робіт, за результатами чого встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я. М. № 858 від 20.07.2011 належать нежитлові будівлі такі як: нежитлова будівля літ. «А-1» - млин, загальною площею 56,8 кв.м; нежитлова будівля літ. «Б-1» - виробничо-складське, загальною площею 587,1 кв.м; нежитлова будівля літ. «Г-1» - виробничо-складське, загальною площею 58,3 кв.м; нежитлова будівля літ. «Е-1» - виробнича будівля, загальною площею 367,2 кв.м.
Обстеженням також установлено, що перелічені будівлі використовувались як виробничі будівлі (будівлі промисловості).
Відповідно до ДК 018-2000 будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості віднесено до класу будівель промисловості за кодом класифікатора 1251.7.
Отже, нежитлові будівлі, загальною площею 1069,4 кв.м., за своїм функціональним призначенням відноситься до класу будівель промисловості
Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що об`єкт оподаткування належить до будівель промисловості групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.
Як зазначалося вище, ОСОБА_1 як фізична особа -підприємець у звітних 2019, 2020, 2021 роках здійснював такі види діяльності за КВЕД:
16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння (основний);
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, що підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку – фізичної особи -підприємця, в яких, зокрема, вказані види підприємницької діяльності у звітному періоді, а також довідками ФОП ОСОБА_1 №29/07 від 29.07.2024 та № 29/07-2 від 29.07.2024, копії яких наявні в матеріалах справи.
Судом установлено, що іншої нежитлової нерухомості, яка придатна для здійснення такої діяльності, у власності або користуванні позивача у 2019-2021 роках не перебувало, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2019 рік, розмір доходу позивача за здійснення господарської діяльності згідно КВЕД 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, становить 1855984, 30 грн, загальна сума єдиного податку - 17827,12 грн.
За податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік розмір доходу позивача за здійснення зазначених видів господарської діяльності становить 147095,95 грн, загальна сума єдиного податку - 5861,65 грн.
Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи - підприємця розмір доходу позивача за 2021 рік у зв`язку з веденням господарської діяльності становить 156721,04 грн, загальна сума єдиного податку - 3264,70 грн.
Окрім того, використання нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 за цільовим призначенням, підтверджується товарно-транспортними накладними, зокрема, за 2019-2020 роки, з яких убачається, що пунктом навантаження товару є саме адреса: АДРЕСА_2 , а товаром є деревина (дрова твердолистяної породи; бук; береза, ясен, граб, ільм, в`яз, акація, клен, дуб, модрина), вантажовідправником та замовником є ФОП ОСОБА_1 , копії яких наявні в матеріалах справи.
Судом також установлено, що нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2 у 2019-2024 роках не здавались власником - ОСОБА_1 , в оренду, лізинг, позичку, що також підтверджується довідкою № 29/07 від 29.07.2024, протилежного в ході розгляду судом не установлено, а податковим органом не доведено.
Доказів подання позивачем станом на час виникнення спірних правовідносин відомостей про об`єкти оподаткування (повідомлення за ф. № 20-ОПП) до контролюючого органу матеріали справи не містять.
Водночас суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про необхідність урахування того, що позивач не надав доказів того, що об`єкти нерухомості використовувалися ним у господарській діяльності та не подавав до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП із зазначенням інформації про об`єкти оподаткування власні чи орендовані, оскільки факт неподання суб`єктом господарювання повідомлення за формою №20-ОПП є підставою для накладення штрафу, проте не є доказом того, що такі об`єкти не використовувалися у власній господарській діяльності.
Також колегія суддів бере до уваги, що позивач 06.03.2024 на підставі п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України подав заяву на проведення звірки щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та права на користування пільгою (п.п. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України) зі сплати податку.
Однак згідно з відповіддю ГУ ДПС у Харківській області, викладеною у листі № 17938/6/20-40-24-05-11 від 09.04.2024, податкові повідомлення-рішення за 2019-2021 роки від 21.04.2023 за № 000/9091-2405-2034 на суму 33461,53 грн, від 21.04.2023 за №0035730-2405-2034 на суму 34724,09 грн, від 21.04.2023 за № 0035735-2405-2034 на суму 48123,00 грн залишено без змін. Рішення контролюючого органу прийнято не через не віднесення нежитлових будівель до групи «Будівлі промисловості та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, а враховуючи абзац 4 пункту 63.3 статті 63 ПК України, за яким платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідник контролюючих органах за основним та не основним місцем обліку, повідомити про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Разом з цим під час розгляду справи відповідачем не надано доказів притягнення позивача до відповідальності за порушення  наведених норм.
З урахуванням наведеного колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З огляду на положення статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі № 520/24255/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    В.Б. Русанова