ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 липня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/2067/24
Головуючий у першій інстанції - Бойко А. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/495/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідачі: Агропромисловий кооператив "Старосільський", 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009"

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Агропромислового кооперативу "Старосільський" на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Бойко А.О. від 06 січня 2025 року, місце постановлення ухвали - м. Городня, у справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, 

                      В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, в якому просила: достроково розірвати договір оренди землі, зареєстрований 06.08.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладений між нею та відповідачем АПК "Старосільський", щодо земельної ділянки площею 4,8169 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Андріївської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області, кадастровий номер 7421480400:05:000:3421; припинити речове право - право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстроване за АПК "Старосільський"; припинити речове право - право суборенди земельної ділянки, яке зареєстроване за ТОВ "Агроальянс-2009". Також позивач просила стягнути з відповідачів на її користь сплачений судовий збір. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що всупереч умовам договору оренди, укладеного між сторонами, орендна плата за 2022 та 2023 роки не виплачена, що є порушенням п.п.4.1.-4.6. укладеного договору, і порушення носило систематичний характер. В силу статей: 316, 317, 319 Цивільного кодексу України позивач, як власник земельної ділянки, обрала спосіб захисту своїх прав шляхом розірвання договору за рішенням суду, як це передбачено статтею 32 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.12.2024 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі. Призначено підготовче судове засідання на 06.01.2025 року о 09:00 год.

Оскаржуваною ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.01.2025 року цивільну справу №732/2067/24 за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, передано на розгляд за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, у провадженні якого перебуває господарська справа №908/1114/24 про банкрутство АПК "Старосільський".

В апеляційній скарзі Агропромисловий кооператив "Старосільський" просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 06.01.2025 року скасувати, закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, а також стягнути із ОСОБА_1 на користь АПК "Старосільський" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. В доводах апеляційної скарги АПК "Старосільський" вказує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 06.01.2025 року є незаконною, постановленою судом із порушенням норм процесуального права. Апелянт АПК "Старосільський" зазначає, що із положень статті 31 ЦПК України вбачається, що суд першої інстанції має право передати справу до іншого суду, але виключно в межах юрисдикції цивільного судочинства, тоді як стаття 255 ЦПК України встановлює імперативний обов`язок для суду закривати провадження у справі, якщо позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За доводами апелянта, з огляду на наведені норми ЦПК України, відсутні правові підстави для направлення даної справи на розгляд до Господарського суду Запорізької області, при цьому, Городнянський районний суд Чернігівської області мав закрити провадження у справі, в порядку статті 255 ЦПК України. 

Згідно приписів ч.2 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Агропромислового кооперативу "Старосільський" на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.01.2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.  

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.123-127), учасники даної справи належним чином повідомлені про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що  апеляційна  скарга  Агропромислового  кооперативу  "Старосільський" підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 06.01.2025 року - скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 06.01.2025 року, суд першої інстанції, керуючись статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №607/6254/15-ц, виходив з тих обставин, що належним судом у даній справі є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача АПК ''Старосільський'', і тому дана цивільна справа має бути передана за підсудністю на розгляд до Господарського суду Запорізької області, в якому перебуває справа №908/1114/24 про банкрутство АПК "Старосільський".

З даного приводу необхідно зазначити, що таких висновків суд першої інстанції дійшов із порушенням норм процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.04.2024 року відкрито провадження у справі про банкрутство АПК "Старосільський" та введено процедуру розпорядження майном боржника (а.с.28-30).

Постановою Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 року припинено процедуру розпорядження майном АПК "Старосільський"; припинено повноваження розпорядника майна боржника ОСОБА_2 ; визнано АПК "Старосільський" банкрутом, і відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором АПК "Старосільський" призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. (а.с.72-75).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до статті 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з ч.1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

Згідно із приписами п.1 ч.1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, суди загальної юрисдикції розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями  відмежування  справ  цивільної  юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 20 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

За приписами ч.2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Тобто, ч.2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника.

Суд першої інстанції, обґрунтовано встановивши, що належним судом у даній справі є суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача АПК ''Старосільський'', дійшов помилкового висновку про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, кваліфікувавши таку процесуальну дію, як передачу справи за підсудністю.

Так, підвідомчість - це коло справ, які характеризуються певними юридичними властивостями, в залежності від яких справа підлягає розгляду або загальними судами, або спеціалізованими судами, або іншими державними органами.

Підсудність - це процесуальний порядок віднесення судових справ, які підлягають розгляду і вирішенню по суті, до конкретної ланки судової системи і до певного конкретного суду цієї ланки. Тобто, розмежування справ за підсудністю відбувається між місцевими судами (тобто в середині однієї судової ланки або між місцевим та апеляційним судом та місцевим судом).

Відповідно до приписів п.1 ч.1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, ЦПК України передбачена можливість передачі справи на розгляд іншого суду в межах цивільної юрисдикції у випадку, якщо вона належить до підсудності іншого суду.

При цьому, за положеннями п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі (ч.1 статті 256 ЦПК України).

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 06.01.2025 року, суд дійшов висновку, що цивільну справу №732/2067/24 за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу ''Старосільський'', Товариства з обмеженою відповідальністю ''Агроальянс-2009'' про дострокове розірвання договору оренди землі, необхідно передати на розгляд за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, у провадженні якого перебуває господарська справа №908/1114/24 щодо Агропромислового кооперативу ''Старосільський''.

Встановивши, що дана справа належить до юрисдикції господарського суду, наслідком чого є закриття провадження  у справі, суд першої інстанції вчинив процесуальну дію, яка не передбачена нормами ЦПК України. 

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково керувався ч.3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Так, Кодекс України з процедур банкрутства є спеціальним Законом, який може бути застосований при розгляді справи в межах господарської юрисдикції. Норми цивільного процесуального закону України не містять положень щодо можливості передачі справи за підвідомчістю судом першої інстанції, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Помилковим є врахування судом першої інстанції правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №607/6254/15-ц відносно того, що суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті.

Провадження у справі про банкрутство АПК "Старосільський" відкрито 25.04.2024 року, а у даній справі №732/2067/24 провадження відкрито пізніше - 02.12.2024 року (а.с.16-17), і за даних обставин, у суду першої інстанції були підстави для закриття провадження у справі, а не для передачі даної справи на розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Апеляційний суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога про закриття провадження у справі, заявлена АПК "Старосільський" в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.12.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський",  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю ''Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, та відкрито провадження у справі (а.с.16-17). 

Як вбачається із резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 06.01.2025 року, судом не вирішено по суті заявлене представником Агропромислового кооперативу "Старосільський" клопотання про закриття провадження у справі (а.с.20-26), тобто, наразі у даній справі судом першої інстанції не ухвалено відповідне судове рішення. 

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної  ухвали від 06.01.2025 року, допустив вказані вище порушення процесуальних норм права, та дійшов при цьому помилкового висновку про передачу цивільної справи №732/2067/24 за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, на розгляд за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, у провадженні якого перебуває господарська справа №908/1114/24 про банкрутство АПК "Старосільський". 

За даних обставин, ухвала Городнянського районного суду Чернігівської області від 06.01.2025 року підлягає скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт АПК "Старосільський" у апеляційній скарзі просить стягнути із позивача ОСОБА_1 на його користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп., а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо розподілу судових витрат апеляційним судом наразі не вирішується, оскільки апеляційним судом дана цивільна справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, виходячи зі змісту приписів ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, судові витрати покладаються на сторони в залежності від розгляду вимог заявленого позову. 

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1 статті 379, статями: 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                    
                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Агропромислового кооперативу "Старосільський" - задовольнити частково.

Ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу "Старосільський", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс-2009" про дострокове розірвання договору оренди землі, на розгляд до Господарського суду Запорізької області - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена, в порядку статті 389 ЦПК України, в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 18.07.2025 року.

Головуючий:                                             Судді: