Ухвала
Іменем України    
 
24 червня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 2-4996/2010
провадження № 61-7414ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2025 року у складі судді: Олексюка А. В., та постанову Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Заява мотивована тим, що 29 жовтня 2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» борг у розмірі 300 471,24 грн та 910 грн судових витрат.
 
На виконання вказаного рішення суду, був виданий виконавчий лист № 2-4996/2010, який знаходився на примусовому виконанні у Луцькому ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і згідно постанови державного виконавця від 26 березня 2020 року повернутий стягувачу ВАТ «КБ Надра».
 
Повторно виконавчий лист до виконання не пред`являвся і на виконанні не перебуває. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25 квітня 2024 року у цій цивільній справі було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «КБ Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
 
Посилаючись на вище зазначене та вважаючи виконавчий лист втраченим під час його надіслання стягувачу, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-4996/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 300 471,24 грн щодо боржника ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2025 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що
згідно з постановами Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18), аналізуючи п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання;
належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.  Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з обсягу долучених до заяви доказів, суд дійшов висновку що ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не надано будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтвердили втрату оригіналу виконавчого листа у справі № 2-4996/2010. З огляду на викладене, суд зробив висновок про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази втрати оригіналу виконавчого листа.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року:
апеляційну скаргу стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» залишено без задоволення;
ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2025 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:
при відмові у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не було надано будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтвердили втрату оригіналу виконавчого листа у цій цивільній справі. Такий висновок суду є правильним.
дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі одного виконавчого листа, а його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу. Під час вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа обов`язковим є встановлення обставин втрати його оригіналу;
оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дубліката є заява стягувача або подання державного виконавця. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено;
при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити: чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази; чи не втратили вони законної сили; чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставини втрати виконавчого документа; коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується;
отже, під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати: чи є рішення суду чинним та не було скасовано; чи виконано рішення повністю або частково; чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного, також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ; 
якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази - довідки органів зв`язку або державного виконавця;
ураховуючи викладене, апеляційний суд виснував, що, встановивши, що заявником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надано належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого листа, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви останнього про видачу дублікату виконавчого листа. Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали та не є підставою для її зміни чи скасування.
 
13 червня 2025 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, у якій, посилаючись порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву. 
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що повний текст постанови апеляційного суду отримано через електронний суд лише 05 червня 2025 року. На підтвердження указаних обставин суду надано картку руху документу про надходження постанови з датою доставки до електронного суду 05 червня 2025 року.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року по справі № 2-4996/2010, замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» при виконанні рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 300 471,24 грн та судових витрат 910,00 грн;
06 серпня 2024 року на адресу адвоката Кириченко О. М. надійшла відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 липня 2024 року, у якій, зокрема, встановлено, що в ході вчинення виконавчих дій, державним виконавцем на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» 26 березня 2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно супровідного листа виконавчий лист та копію вищевказаної постанови надіслано стягувачу - ВАТ КБ «Надра» (вул. Київський майдан, 1, м. Луцьк, Волинська область, 43000);
у кредитній справі, яку було передано від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виконавчий лист у справі № 2-4996/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 300 471,24 грн та судових витрат 910,00 грн відсутній;
станом на 2020 рік ПАТ «КБ «Надра» знаходився в стадії ліквідації, а отже були припинені всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) та вся кореспонденція. Таким чином, виконавчий лист разом з постановою органом ДВС скеровано не за тією адресою, а саме: не м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, а до регіонального управління ПАТ КБ «Надра», який був актуальним до 2015 року, за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Київський майдан, 1;
згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб встановлено, що на адресу для листування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або ПАТ «КБ Надра» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) оригінали виконавчих листів по справі №2-4996/2010, видані Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо боржника ОСОБА_1 не надходили;
вищевикладене свідчить, що зазначені виконавчі листи було втрачено при пересилці Луцьким відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (докази направлення постанов разом з виконавчими документами на адресу стягувача надано не було);
належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012 (провадження № 61-2884св18), від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц (провадження № 61-894св17), від 21 березня 2018 року № 6-676/10 (провадження № 61-5166св18), від 24 квітня 2018 року № 161/1441/14-ц (провадження № 61-835св18), від 15 серпня 2018 року № 2-1976/10 (провадження № 61- 22036св18);
при винесенні оскаржуваної ухвали суд не надав жодної належної оцінки доказам, що були долучені до заяви (відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 липня 2024 року та відповідь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) та які підтверджують факт втрати оригіналу виконавчого документа, що призвело до необґрунтованої відмови у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-4996/2010 стосовно божника ОСОБА_1 , що грубо порушують права стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»;
ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого документа в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Суди встановили, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» борг у розмірі 300 471,24 грн та 910 грн судових витрат. Рішення суду набрало законної сили, виконавчий лист видано стягувачу ПАТ «КБ «Надра», який був пред`явлений для примусового виконання до відділу ДВС.
 
26 березня 2020 року державним виконавцем Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, копія якої разом із виконавчим листом була надіслана за адресою стягувача ВАТ «КБ Надра»: Волинська область, м. Луцьк, вул. Київський майдан, 1 і ця обставина визнана заявником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118754035) 
заяву ТОВ «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні задоволено;
замінено стягувача з ПАТ «Банк «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні на підставі виконавчих листів №2-4996/2010, в цивільній справі № 2-4996/2010 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке здійснюється щодо боржника ОСОБА_1 . 
 
Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року по справі № 2-1118/09 (провадження № 61-36561св18) зазначено, що: «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2009 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь КС «Наші люди» невиконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до КС «Наші люди» не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. При цьому судом апеляційної інстанції враховано те, що відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять. За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа. Крім того, такий аргумент скарги зводиться до переоцінки доказів у справі, що не відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції».
 
У пунктах 53 - 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року в справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24) вказано, що:
«53. Аналіз підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (підпункт 19.4 підпункту 19 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України) дає підстави для висновку про те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата.
54. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
55. Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
56. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа, вважається поданою у межах установленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє в задоволенні цієї заяви».
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
 
Суди встановили, що: заявником ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не було надано будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтвердили втрату оригіналу виконавчого листа у цій цивільній справі.
 
За таких обставин суди обґрунтовано відмовили у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
 
Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний / приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України) (див. пункти 79, 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року в справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24)).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою. 
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» строк на касаційне оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2025 року та постанови Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                      В. І. Крат
 
                                                                                                                        І. О. Дундар 
 
                                                                                Є. В. Краснощоков