УХВАЛА

30 червня 2025 року  
м. Київ

справа №320/33758/24
адміністративне провадження №К/990/26454/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.,
перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Телерадікомпанія Люкс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі №320/33758/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Телерадікомпанія Люкс" до Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Телерадікомпанія Люкс" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 18.04.2024 № 217 "Про застосування фінансових санкцій (штрафів) за порушення вимог законодавства про рекламу до Приватного акціонерного товариства "Телерадікомпанія Люкс" та зупинення розповсюдження реклами";
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 18.04.2024 № 218 "Про застосування фінансових санкцій (штрафів) за порушення вимог законодавства про рекламу до Приватного акціонерного товариства "Телерадікомпанія Люкс" та зупинення розповсюдження реклами".
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2025, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
19.06.2025 до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Телерадікомпанія Люкс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі № 320/33758/24 з підстав, визначених пунктами 1, 3 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Касаційна скарга подана з підстав, передбачених пунктами 1, 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України та частини другої статті 353 КАС України.
Скаржник, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 826/24133/15, від 22.06.2022 у справі №810/3148/17 та від 17.01.2023 у справі № 826/9936/17 щодо поширення положень Закону України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на правовідносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами згідно з вимогами Закону України від 03.07.1996 № 270/96-ВР «Про рекламу».
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
Верховний Суд зазначає, що аналіз постанов Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №826/24133/15, від 22.06.2022 у справі №810/3148/17 та від 17.01.2023 у справі №826/9936/17, на які зроблено посилання в касаційній скарзі як на приклад іншого  правозастосування, та оскаржуваних судових рішень у справі № 320/33758/24 не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, оскільки вони ухвалені за іншого суб`єктного складу     учасників відносин, правового регулювання та фактичних обставин у справі, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Отже, вказане виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Крім того, скаржник обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах положень абзацу шостого частини першої статті 22-1 Закону України від 03.07.1996 № 270/96-ВР «Про рекламу» щодо рекламування товарів або послуг щодо яких відсутні жодні заборони чи обмеження із зазначенням в такій рекламі торгової марки спонсора не в цілях його реклами.
Також, як на підставу касаційного оскарження, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 1 частини другої статті 353 КАС України).
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставин, визначених пунктами 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Телерадікомпанія Люкс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі №320/33758/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Телерадікомпанія Люкс" до Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей про визнання протиправним та скасування рішення.
Витребувати із Київського окружного адміністративного суду справу №320/33758/24 за вищевказаним позовом.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук
Н.В. Коваленко
Л.В. Тацій,
Судді Верховного Суду