Справа № 456/390/24                                        Головуючий у 1 інстанції: Гула Л. В. 
Провадження № 22-ц/811/282/25                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                01 серпня 2025 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2024 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У січні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі – ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №4658748 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.08.2021 року (далі – кредитний договір), станом на 26.09.2023 року, у розмірі 41974 грн. 40 коп., з яких: 13200 грн. – заборгованість за кредитом; 28774 грн. 40 коп. – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за період з 22.08.2021 року по 14.01.2022 року, а також судовий збір у розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №4658748 про надання споживчого кредиту від 22.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 13200 грн., строком на 28 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування. 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 
Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. 
Кредитні кошти були перераховані відповідачу 22.08.2021 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , номер транзакції НОМЕР_2 . 
26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором №4658748 про надання споживчого кредиту від 22.08.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». 
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань, заборгованість за кредитним договором станом на 26.09.2023 року становить 41974 грн. 40 коп., яка складається з: 13200 грн. – заборгованість за кредитом; 28774 грн. 40 коп. – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5. кредитного договору за період з 22.08.2021 року по 14.01.2022 року (включно). 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» 41974 грн. 40 коп. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4658748 від 22.08.2021 року, 2684 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Зазначає, що позивачем не надано будь-якого доказу щодо реєстрації відповідача за допомогою ІТС для входу на вебсайт ТОВ «Авентус Україна», створення особистого кабінету та здійснення ним всього алгоритму дій для отримання кредиту. Також позивачем не надано доказів, які б підтверджували направлення примірника договору №4658748 про надання споживчого кредиту відповідачу, або взагалі доказу його направлення та отримання суми кредиту. 
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 22.07.2025 року, є дата складення повного судового рішення – 01.08.2025 року.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №4658748 про надання споживчого кредиту, який був підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «М928337», а директором товариства за допомогою електронного підпису, створеного шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання. 
Згідно з п.1.1 договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ТС товариства.
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у сумі 13200 грн., а ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язався протягом 28 днів повернути кредит та сплатити проценти за користування грошовими коштами в розмірі 1,90% в день. 
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору).
Згідно з п.1.7 договору, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає:
- за стандартною ставкою 25900,42 % річних;
- за зниженою ставкою 96,54%. 
Орієнтована вартість кредиту на дату укладання договору складає:
- за стандартною ставкою 20222,40 грн.;
- за зниженою ставкою 13902,24 грн. (п.1.8. договору).
Згідно з п.2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Споживач має право у випадку неможливості виконати зобов`язання у встановлений термін у повному обсязі ініціювати продовження (пролонгацію) строку кредиту (п.4.3 договору).
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №4658748 та паспортом споживчого кредиту доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про суму кредиту, строк кредитування, загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, суму кредиту за договором, чисту суму кредиту, суму платежу за розрахунковий період, кількість днів у розрахунковому періоді, дату видачі кредиту, дату платежу тощо.
Згідно з наданою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» довідкою про успішність операції, підтверджено зарахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , в сумі 13200 грн., номер транзакції 981514797 від 22.08.2021 року. 
Як вбачається з картки обліку договору (розрахунку заборгованості), заборгованість відповідача за укладеним договором станом на 25.09.2023 року складається з: 13200 грн. – основний борг, 29594 грн. 40 коп. – нараховані проценти за стандартною ставкою та 702 грн. 24 коп. – проценти, нараховані за зниженою ставкою, а всього на загальну суму 41974 грн. 40 коп.
Період нарахування процентів: з 22.08.2021 року по 14.01.2022 року. 
26.09.2023 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку №2.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 26.09.2023 року за договором факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшов реєстр боржників та право вимоги заборгованості від боржників.
Згідно витягу з реєстру боржників від 26.09.2023 року, додаток №1 до договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги заборгованості боржника: №56 у реєстрі, ОСОБА_1 , кредитний договір №4658748 від 22.08.2021 року, строк кредитного договору – 28, сума виданого кредиту – 13200 грн., процентна ставка – 1,9%, сума заборгованості за основним боргом – 13200 грн., сума заборгованості за процентами – 28774 грн. 40 коп., сума заборгованості за пенею, штрафами – 0 грн., сума заборгованості разом – 41974 грн. 40 коп., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань – 710 днів.
На виконання вимог ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2024 року про забезпечення доказів, АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_3 за період з 22.08.2021 року по 27.08.2021 року, є НОМЕР_4 .
Згідно виписки за договором за період з 22.08.2021 року по 27.08.2021 року, зарахування коштів (переказ) в сумі 13200 грн. здійснений 22.08.2021 року.
ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» є юридичною особою, основним предметом діяльності якого є надання інших фінансових послуг.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За приписами статті 11 Закону, електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).
Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг – це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача, який є новим кредитором згідно з договором факторингу, виникло право вимоги до відповідача про стягнення кредитних коштів у розмірі, який був визначений за умовами укладення договору факторингу, оскільки ОСОБА_1 , взявши кредитні кошти в ТОВ «Авентус Україна» у сумі 13200 грн., вчасно їх не повернув.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
Матеріали справи свідчать, що належними та допустимими доказами підтверджений факт укладання між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту на суму 13200 грн. у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору про надання позичальнику кредитних коштів, отримання таких коштів відповідачем та невиконання останнім зобов`язань з повернення кредитних коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитними коштами, а також перехід права вимоги за цим договором до ТОВ «Укрглобал-Фінанс», що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на користь позивача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що в матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту укладання кредитного договору між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», а також на підтвердження факту перерахування коштів на рахунок відповідача, вказаний при укладенні договору, а також в частині обґрунтування розміру заборгованості за договором.
Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами матеріали справи не містять.
Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №4658748 від 22.08.2021 року не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в частині стягнення з відповідача у примусовому порядку суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4658748 від 22.08.2021 року.
Що ж стосується доводів відповідача про відсутність належних доказів на підтвердження його реєстрації за допомогою ІТС для входу на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна», створення особистого кабінету та здійснення ним всього алгоритму дій для отримання кредиту, то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки без входу споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», без введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, договір не був би укладений. 
Доводи відповідача про те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували направлення примірника договору відповідачу, або взагалі доказу його направлення та отримання суми кредиту, то такі судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки примірник договору був надісланий в особистий кабінет споживача згідно з п.10.6 договору. 
Відповідно до п.10.6, договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком, попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 01 серпня 2025 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко

Судді:                                                  С.М. Копняк 

                                                                         А.В. Ніткевич