ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 липня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/1531/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року (суддя Конєва С.О.) в справі № 160/1531/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ) про:
визнання протиправним та скасування рішення від 23 вересня 2024 року № 046150016130 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язання зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил України з 16 травня 2002 року по 09 жовтня 2003 року;
зобов`язання зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з 27 лютого 2022 року по дату його звернення за призначенням пенсії - 16 вересня 2024 року із врахуванням кожного повного року за 1 рік 3 місяці;
зобов`язання зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час його перебування з 10 березня 2022 року по 10 грудня 2022 року, з 11 грудня 2022 року по 16 січня 2023 року та з 09 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року в Херсонській та Донецькій областях із застосуванням кратного обчислення - один місяць служби за три місяці;
зобов`язання повторно розглянути заяву від 16 вересня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.09.2024р. №046150016130 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час його перебування з 10.03.2022 р. по 10.12.2022 р., з 11.12.2022 р. по 16.01.2023 р. та з 09.04.2023 р. по 14.05.2023 р. в Херсонській та Донецькій областях із застосуванням кратного обчислення - один місяць служби за три місяці.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 період проходження ним строкової військової служби в лавах Збройних Сил України з 16.05.2002р. по 09.10.2003р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, а саме: зарахувати до пільгового стажу роботи позивача в металургії кожний повний рік роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 12.09.2024р. відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням вимог пенсійного законодавства України та висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до наданих позивачем до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, пільгова довідка, трудова книжка, військовий квиток, довідка про періоди служби) загальний страховий стаж позивача враховано повністю, страховий стаж складає 38 років 7 місяців 24 дні, пільговий стаж (роботи підземні, професії за постановою №202 (25)) складає 22 роки 10 місяців 29 днів (роботи підземні, провідні професії (20)) - 18 років 9 місяців 8 днів (із врахуванням періодів військової служби в особливий період), що недостатньо для призначення пенсії.
ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та з 27.02.2022р. проходить військову службу, що підтверджується копіями відповідного посвідчення та довідки військової частини від 01.06.2023р.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2024 року №3006 ОСОБА_1 в періоди з 10.03.2022 року по 10.12.2022 року, з 11.12.2022 року по 16.01.2023 року, з 09.04.2023 року по 14.05.2023 року брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Херсонській та Донецькій області, що підтверджується змістом копії відповідної довідки.
16.09.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058, до якої надав всі необхідні документи, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі.
За результатами розгляду наведеної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення №046150016130 від 23.09.2024р., яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
У рішенні зазначено про те, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, пільгова довідка, трудова книжка, військовий квиток, довідка про періоди служби) загальний страховий стаж враховано повністю та складає 38 років 7 місяців 24 дні; пільговий стаж (роботи підземні, професії за постановою №202 (25)) складає 22 роки 10 місяців 29 дні, (роботи підземні, провідні професії (20)) – 18 років 9 місяців 8 днів (із врахуванням періодів військової служби в особливий період), що недостатньо для призначення пенсії, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявною у справі.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що час проходження позивачем військової служби, протягом якої позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 10.03.2022 року по 10.12.2022 року, з 11.12.2022 року по 16.01.2023 року, з 09.04.2023 року по 14.05.2023 року повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача в кратному обчисленні один місяць служби за три.
Окрім того, встановивши, що ОСОБА_1 з 13.07.2001р. по 12.05.2002р. та з 21.11.2003р. по 14.07.2004р. працював в ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” на посаді слюсаря-ремонтника за Списком №1, що підтверджується змістом копії довідки ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” №55-1408 від 23.08.2024р., у період з 16.05.2002р. по 09.10.2003р. позивач проходив строкову військову службу, врахувавши положення абзацу 2 частини першої статті 8 Закону №2011, суд першої інстанції дійшов висновку, що такий період проходження позивачем строкової військової служби підлягає врахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1.
Також суд першої інстанції вважав, що відповідач при розрахунку пільгового стажу позивача відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 зобов`язаний здійснити таке зарахування із застосуванням роз`яснення Мінсоцполітики №8.
Наведене стало підставою для висновку суду першої інстанції про протиправність рішення ГУ ПФУ про відмову у призначенні позивачу пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  
Проте суд першої інстанції дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду проходження ним військової служби під час мобілізації в особливий період з 27.02.2022 по дату його звернення за призначенням пенсії - 16.09.2024 із врахуванням кожного повного року за 1 рік 3 місяці, оскільки зі змісту роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 не вбачається підстав для зарахування у пільговому обчисленні саме періоду проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 16 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, від 23 версеня 2024 року № 046150016130 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
У рішенні вказано, що страховий стаж позивача складає 38 років 7 місяців 24 дні,  пільговий стаж: роботи підземні, професії за постановою №202 (25) складає 22 роки 10 місяців 29 дні, роботи підземні, провідні професії (20) – 18 років 9 місяців 8 днів (із врахуванням періодів військової служби в особливий період), що недостатньо для призначення пенсії.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 18 серпня 2024 року №3006 ОСОБА_1 у період з 10 березня 2022 року по 10 грудня 2022 року, з 11 грудня 2022 року по 16 січня 2023 року, з 09 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Херсонській та Донецькій області. 
Довідкою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №55-1408 від 23 серпня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 з 13 липня 2001 року по 12 травня 2002 року та з 21 листопада 2003 року по 14 липня 2004 року працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді слюсаря-ремонтника (робота віднесена до списку №1).
У період з 16 травня 2002 року по 09 жовтня 2003 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу.
Спірним в цій справі є питання зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби, зарахування у кратному розмірі до пільгового стажу періоду проходження позивачем військової служби в особливий період та, відповідно, наявності пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.
Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.
Зокрема, частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Відтак, необхідною умовою призначення пільгової пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV є наявність відповідного стажу роботи, зокрема, на  підземних роботах.
Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначені періоди, з яких складається страховий стаж.
Частиною першою статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ) до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Положеннями абзацу 2 частини першої статті 8 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. 
За приписами статті 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям. 
Аналіз приведених вище норм права дає підставою для висновку, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу та стажу роботи за спеціальністю, а час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується, зокрема, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/2607, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення №530).
Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу):
1) один місяць служби за три місяці:
участь у бойових діях у воєнний час;
час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії;
час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року;
час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України “Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки”;
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення;
час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами);
час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей;
інші періоди, зазначені в підпункті “а” пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” (зі змінами);
крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.
За положеннями абзацу а) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.
Відтак, період, протягом якого позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 10 березня 2022 року по 10 грудня 2022 року, з 11 грудня 2022 року по 16 січня 2023 року, з 09 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року, повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача в кратному обчисленні.
Крім того, з огляду на те, що позивач з 13 липня 2001 року по 12 травня 2002 року працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді слюсаря-ремонтника (робота віднесена до списку №1), з 16 травня 2002 року по 09 жовтня 2003 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, а з 21 листопада 2003 року по 14 липня 2004 року працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді слюсаря-ремонтника (робота віднесена до списку №1), тобто на момент призову на строкову військову службу працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то відповідно до абзацу 2 частини першої статті 8 Закону № 2011-ХІІ ОСОБА_1 має право на зарахування періоду строкової військової служби до пільгового стажу позивача.
Відтак, рішення відповідача, яким фактично не враховано зазначені періоди у пільговому стажі (період проходження строкової військової служби) та у кратному розмірі, є протиправним та обґрунтовано скасовано судом першої інстанції. 
Доводи апелянта про правомірність відмови позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зводяться до відсутності у позивача необхідного пільгового стажу та спростовані приведеними висновками суду.
Апелянтом не приведено жодного доводу у спростування обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, тому судом не надається оцінка висновкам суду першої інстанції в цій частині.
Апелянтом також не приведено доводів у спростування висновків суду першої інстанції про необхідність врахування відповідачем про визначенні розміру пільгового стажу позивача роз`яснення Мінсоцполітики № 8, тому в цій частині суд, враховуючи межі апеляційного оскарження, установлені статтею 308 КАС України, позбавлений компетенції на перегляд в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в цій частині.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року в справі №160/1531/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року в справі №160/1531/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 30 липня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 30 липня 2025 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко