УХВАЛА
23 червня 2025 року
м. Київ
справа № 732/795/24
провадження № 51-2342ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого 
ОСОБА_5 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2024 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 20 березня 2025 року,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання 
про скасування вказаного вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду 
в суді апеляційної інстанції. 
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального
процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 та ч. 6 цієї статті.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються. 
Як убачається з касаційної скарги, захисник у вступній її частині вказує 
на оскарження ним вироку Городнянського районного суду Чернігівської області 
від 31 жовтня 2024 року та вироку Чернігівського апеляційного суду від 20 березня 
2025 року, тоді як у прохальній частині скарги просить про скасування лише рішення апеляційного суду, чим допустив суперечності, які перешкоджають суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку. 
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень 
при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами 
для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону захисник, оскаржуючи, у тому числі, вирок місцевого суду, не наводить конкретних порушень, допущених судом першої інстанції під час його ухвалення, як підстав, визначених ч. 1 ст. 438 КПК, для його скасування чи зміни із урахуванням положень статей 412-414 КПК. 
Крім того, захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом апеляційної інстанції, як на підставу, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, для скасування оскарженого вироку, доводів на обґрунтування того, у чому саме полягали такі порушення із урахуванням положень ст. 412 КПК, не наводить. 
Не містить касаційна скарга і доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущеного апеляційним судом, 
як підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, для скасування оскарженого судового рішення із урахуванням положень ст. 413 цього Кодексу.
Натомість захисник у касаційній скарзі, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, 
яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
Положеннями ст. 436 КПК, визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак захисник, вказуючи у вступній частині касаційної скарги на оскарження ним, у тому числі, вироку місцевого суду, не зазначає у прохальній частині скарги, що суд касаційної інстанції має зробити з вказаним судовим рішенням за наслідками розгляду поданої ним скарги.  
Отже, захисник має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги, яке саме рішення повинен прийняти Суд з урахуванням положень вказаної статті. 
Крім цього, захиснику слід звернути увагу на те, що копії судових рішень, як доданих 
до касаційної скарги додатків, на виконання вимог ч. 6 ст. 427 КПК він має додати 
у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття
касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим 
ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, 
що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, 
яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2024 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 20 березня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                      ОСОБА_3