ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1184/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №698/598/24 Категорія: 305010400 	Баранов О. І. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       18 червня 2025 року                                                                                                          м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді 	Гончар Н. І., Сіренко Ю. В.	

розглянув у порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.04.2025 (повний текст складено 25.04.2025, суддя в суді першої інстанції Баранов О. І.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

у липні 2024 року ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» звернулося в суд з позовом у цій справі з вимогами про стягнення з відповідача на свою користь матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, у розмірі 39174,70 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» є власником транспортного засобу - автомобіля марки «SCANIA R450», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . З 12.03.2024 вказаний автомобіль закріплений за водієм ОСОБА_2 , який перебуває у трудових відносинах з позивачем. 19.04.2024 року близько 09:40 год. в АДРЕСА_1 , місцевий житель ОСОБА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин з ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявляючи агресію, взяв до рук цеглину та кинув її в лобове скло автомобіля «SCANIA R450», номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі вулиці, чим пошкодив лобове скло автомобіля та заподіяв майнової шкоди позивачу.
Про вказаний інцидент водій автомобіля «SCANIA R450», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 невідкладно повідомив органи Національної поліції України, зателефонувавши на телефонну лінію «102».
Відповідно до листа Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 20.05.2024 №9422/55/05/06-2024 даний випадок було зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №6442 від 19.04.2024 в Звенигородському РВП ГУНП в Черкаській області. В ході перевірки було встановлено, що до даного пошкодження причетний громадянин ОСОБА_1 , та в його діях формально вбачається склад злочину передбаченого ст.194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна), однак враховуючи те, що даною статтею передбачається пошкодження майна у великих та особливо великих розмірах, а в даному випадку шкода не є значною, тому в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину передбачений ст.194 КК України і тому розгляд припинено, а між ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» та відповідачем склалися цивільно-правові відносини і для відшкодування завданих збитків діями, які вчинив ОСОБА_1 , рекомендовано звернутись до суду.
Вартість матеріалів та ремонтно-відновлювальних робіт по заміні лобового скла на автомобілі для ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» склала 39174,70 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 27.04.2024 №SO-2400670, які були проведені ТОВ «Сканія Україна» та рахунком за виконані роботи №SO-2400670 від 27.04.2024.
З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 в усній формі неодноразово пропонувалося добровільно сплатити ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» суму завданих збитків, однак заходів щодо її сплати відповідачем не вживається, тому ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» змушене звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.04.2025 позов задоволено. 
Стягнуто з відповідача на користь позивача 39174,70 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди та судові витрати: 3028 грн. за сплату судового збору та 4000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.
Суд керувався тим, що заявлені позивачем вимоги є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі з підстав наявності у особи, що завдала матеріальну шкоду, обов`язку по її відшкодуванню.
Відповідач 20.05.2025 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та новим рішенням відхилити позовні вимоги у справі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваному рішенні суду вказано про те, що вина відповідача підтверджується показами свідків, проте матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував ці покази. Скаржник наголошує на тому, що лише показами свідків за відсутності інших доказів не може бути встановлений факт нанесення позивачу шкоди.
Скаржник зауважує, що суд не врахував того, що єдиним доказом, що підтверджує розмір заподіяної позивачу шкоди є акт виконаних робіт та рахунок на оплату. В даних документах не зазначено про характер пошкоджень та доцільність заміни скла на нове, адже матеріали справи не містять фото- чи відео доказів існування пошкоджень на склі автомобіля. Вказує, що позивачем не надано висновку про визначення розміру матеріального збитку, адже скло могло мати подряпини та сколи. Фактично позивачем було здійснено заміну вітрового скла самостійно, ще до звернення до суду, що унеможливлює будь-яке експертне дослідження за ініціативою відповідача.
У відзиві на вказану апеляційну скаргу ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» просило суд її відхилити як безпідставну, а рішення суду першої інстанції вважає законним та належним чином обґрунтованим, тому просить його залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про відшкодування шкоди, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки «SCANIA R450», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 5152, 12 березня 2024 року (а.с. 7).
Вказаний автомобіль з 12.03.2024 закріплений за водієм ОСОБА_2 , який перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» та несе матеріальну відповідальність відповідно до укладеного трудового договору №70-к від 28.06.2023 (а.с. 9, 10).
Позивач вказав, що 19.04.2024 близько 09:40 год. в АДРЕСА_1 , місцевий житель ОСОБА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин з ОСОБА_2 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, проявляючи агресію, взяв до рук цеглину та кинув її в лобове скло автомобіля «SCANIA R450», номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі вулиці, чим пошкодив лобове скло автомобіля та заподіяв майнової шкоди позивачу. Про вказаний інцидент водій автомобіля «SCANIA R450», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 невідкладно повідомив органи Національної поліції України, зателефонувавши «102».
Відповідно до листа Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 20.05.2024 №9422/55/05/06-2024, даний випадок було зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №6442 від 19.04.2024 року в Звенигородському РВП ГУНП в Черкаській області (а.с.13). В ході перевірки було встановлено, що до даного пошкодження причетний громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , та в його діях формально вбачається склад злочину передбаченого ст.194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна), однак враховуючи, те, що даною статтею передбачається пошкодження майна у великих та особливо великих розмірах, а в даному випадку шкода не є значною, тому в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину передбачений ст.194 КК України і тому розгляд припинено, а між ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» та відповідачем склалися цивільно-правові відносини і для відшкодування завданих збитків діями, які вчинив ОСОБА_1 , рекомендовано звернутись до суду (а.с. 14, 15).
Згідно з Актом виконаних робіт від 27.04.2024 №SO-2400670, що були проведені ТОВ «Сканія Україна» та рахунком за виконані роботи №SO-2400670 від 27.04.2024 року, вартість матеріалів та ремонтно-відновлювальних робіт по заміні лобового скла на автомобілі «SCANIA R450», д.н.з. НОМЕР_1 , для ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» склала 39174,70 грн. (а.с. 11, 12).
Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Частиною 3 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.
Загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є: наявність шкоди; протиправність дій того, хто завдав шкоду; причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; вина, того, хто завдав шкоду.
Отже одним із обов`язкових елементів, для покладення майнової відповідальності на заподіювача шкоди є наявність його вини у завданні шкоди. 
У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 686/10520/15-ц зазначено, що ч. 2 ст. 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.
У цій справі відповідач ОСОБА_1 не спростував наявність власної вини в заподіянні шкоди внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля, не подав належних та допустимих доказів на спростування факту її існування.
Згідно із положеннями ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що показаннями свідків та письмовими доказами по справі підтверджується, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу заподіяна матеріальна шкода.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Вказуючи про не підтвердження належними доказами розміру заявленої до стягнення майнової шкоди та не погоджуючись з фактом пошкодження належного позивачу автомобіля відповідач не заявляв про призначення у справі відповідної експертизи та не скористався передбаченим ст. 106 ЦПК України правом подати до суду висновок експерта, складений за його замовленням.
Також скаржником не доведено, що у даному конкретному випадку те чи інше пошкодження вітрового скла автомобіля позивача, зважаючи на його характер чи ступінь, могло бути усунено без його заміни чи з використанням інших, менш витратних, методів.
Не можна погодитися також з посиланнями скаржника про те, що підтвердження його вини показаннями свідків є недостатнім для встановлення такої обставини, адже інших об`єктивних даних про те, що майнову шкоду позивачу могло бути заподіяно не відповідачем, суду надано не було, відповідні показання свідків не спростовано.
Доводи апеляційної скарги відповідача стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.     
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.04.2025 у даній цивільній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – відхилити.
Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.04.2025 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 18.06.2025.

Суддя-доповідач

Судді