ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/48236/24                                Головуючий у 1-й інстанції: Саадулаєв А.І.
                                                                                           Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2025 року                                                                       м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                       Черпака Ю.К.,
суддів                                                             Файдюка В.В., Штульман І.В.,
за участю секретаря судового засідання           Григор`єва С.О.,
представника позивача                              адвоката Шипілова О.В.,                                                  представника відповідача                              Савченко Т.Ф.,                              

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шипілова Олександра Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанов та закриття проваджень,
В С Т А Н О В И В:
18 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт/ ОСОБА_1 ) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) з вимогами: 
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) від 26 серпня 2024 року серії 2К1 № 0000236042 і закрити справу про адміністративне правопорушення;
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) від 30 серпня 2024 року серії 2К1 № 0000391990 і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що хоча транспортний засіб Nissan Qashqai з державним номером НОМЕР_1 зареєстрований на нього, він фактично не здійснював керування автомобілем, оскільки на момент винесення оскаржуваних постанов не мав посвідчення водія та лише перебував у процесі навчання. Зареєстрованим за ним автомобілем користувався його батько як належний користувач і фактичний водій, здійснював паркування автомобіля та самостійно сплатив відповідні штрафи. Позивач вважає постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, а факт його вчинення не підтверджено жодним належним або допустимим доказом. З матеріалів фотофіксації не вбачається конкретна адреса місця події, відсутні ознаки порушення правил паркування, зупинки чи стоянки, не зафіксовано місце розташування транспортного засобу щодо дорожнього знаку 5.43 або смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Крім того, копії постанов не були надані позивачу в день їх винесення, що порушує його право на своєчасне ознайомлення та ефективний захист. Вказані обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення у його діях, а тому оскаржувані постанови є незаконними. 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення адміністративних правопорушень позивачем підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема матеріалами фотофіксації, які містять чіткі GPS-координати місця подій, дорожні знаки, інформаційні таблички та зображення самого транспортного засобу. Автомобіль позивача був розміщений на майданчику для платного паркування без оплати (постанова від 26 серпня 2024 року № 0000236042) та на смузі для руху маршрутного транспорту (постанова від 30 серпня 2024 року № 0000391990), що є порушеннями ПДР. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що в момент фіксації правопорушення транспортним засобом керувала інша особа, яка зверталася б до органу з відповідною заявою та згодою на притягнення до відповідальності. Суд вказав, що відповідно до статті 14-2 КУпАП, відповідальність у разі фіксації правопорушення в режимі фотозйомки несе особа, за якою зареєстровано транспортний засіб або належний користувач, а тому саме позивач обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав достатні докази правомірності винесених постанов, а тому суд визнав їх такими, що відповідають вимогам законодавства, і дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шипілов О.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що судом першої інстанції не взято до увагу доводи щодо фактичної відсутності вини у вчиненні адміністративних правопорушень, що призвело до ухвалення необ`єктивного та незаконного рішення. На момент вчинення правопорушень позивач не мав права керування транспортними засобами, не мав посвідчення водія, та не здійснював фактичне керування автомобілем. Водночас, особою, яка на законних підставах користувалась транспортним засобом і самостійно сплатила штрафи, був його батько - ОСОБА_1 , що не було взято судом до уваги. Крім того, матеріали фотофіксації не містять належних доказів факту порушення, зокрема не зафіксовано місцезнаходження автомобіля щодо дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також адреси правопорушення, що суперечить вимогам до режиму фотофіксації. Крім того, наголошено, що оскаржувані постанови складено без дотримання вимог до фіксації обставин правопорушення, а тому вони є незаконними. 
У відзиві на апеляційну скаргу Департамент територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підтримуючи рішення суду першої інстанції, зазначив, що викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, а рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Позивач є відповідальною особою за порушення правил паркування, оскільки не надано доказів про внесення відомостей про іншого належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів або про звернення у порядку статті 279-3 КУпАП. Матеріали фотофіксації та схема організації дорожнього руху підтверджують факт порушення, а доводи щодо нібито відсутності дорожніх знаків чи інших об`єктів є надуманими та спростовуються GPS-координатами і зображеннями на фотознімках. Крім того, безпідставними є посилання апелянта на загальні норми КАС України щодо строків звернення до суду, оскільки у даній справі підлягають застосуванню спеціальні норми КУпАП. Позов подано із пропуском строку, без наведення поважних причин, а штрафи сплачені добровільно, що свідчить про набрання постановами законної сили ще до звернення до суду.
Відповідно до частин першої і другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та їх правову оцінку, правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу NISSAN QASHQAI з державним номером НОМЕР_1 .
26 серпня 2024 року головним спеціалістом-інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Пироговою Ю.Ю. винесено постанову серії 2КІ № 0000236042 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у зв`язку з виявленням порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, передбаченого частиною першою статті 152-1 КУпАП. Зафіксовано, що автомобіль NISSAN QASHQAI з державним номером НОМЕР_1 був залишений на майданчику для платного паркування по вулиці Саксаганського, 33- 51 у місті Києві без оплати вартості послуг. Згідно з матеріалами фотофіксації, транспортний засіб був припаркований у межах дії дорожнього знаку 5.43 з табличками 7.14 та 7.6.1, про що свідчать знімки з GPS-координатами, які підтверджують точку розміщення транспортного засобу в районі вулиці Саксаганського 33/35. Також зафіксовано відсутність будь-яких документів про наявність пільг.
Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680, 00 грн.
Окремо, 30 серпня 2024 року головним спеціалістом-інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусаровою О.В. винесено постанову серії 2КІ № 0000391990 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у зв`язку з виявленням порушення частини третьої статті 122 КУпАП, що полягало у розміщенні транспортного засобу NISSAN QASHQAI з державним номером НОМЕР_1 на смузі для руху маршрутних транспортних засобів на вулиці Електротехнічна у м. Києві. На фотознімках зафіксовано сам транспортний засіб та дорожній знак 5.11, що визначає смугу для громадського транспорту. Відповідно до GPS-координат, автомобіль перебував у межах дії вказаного знаку. Перехрестя або знак 5.12, що позначає кінець дії смуги, відсутні. Належність даної ділянки до смуги для громадського транспорту також підтверджується схемою організації дорожнього руху, погодженою з управлінням патрульної поліції та затвердженою Департаментом транспортної інфраструктури.
Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 700, 00 грн.
Не погоджуючись з прийнятими постановами, 18 грудня 2024 року позивач звернувся до суду.
Відповідно до наданих матеріалів, позивач отримав копії оскаржуваних постанов лише 09 грудня 2024 року шляхом надсилання їх на електронну пошту його представника. Таким чином, звертаючись до суду з адміністративним позовом 18 грудня 2024 року, позивач не пропустив строк звернення до суду щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 КУаАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 122 (частини третя - восьма) та 152-1 КУпАП, мають право розглядати уповноважені посадові особи органів місцевого самоврядування, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, а у випадках, передбачених законодавством, - виносити постанови. 
Частиною першою статті 6 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV) передбачено, що органи місцевого самоврядування забезпечують здійснення державної політики у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема шляхом встановлення та забезпечення дотримання правил благоустрою, до яких належать і вимоги щодо правил паркування, зупинки та стоянки транспортних засобів.
Згідно з пунктом «а» частини першої статті 30 Закон № 2807-IV до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, організація благоустрою територій населених пунктів, а також контроль за дотриманням відповідних правил.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 130 затверджено Порядок здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, пунктом 11 якого передбачено, що інспектор з паркування на підставі матеріалів фотофіксації правопорушення має право без складання протоколу винести постанову про накладення адміністративного стягнення відповідно до статті 283 КУпАП.
Таким чином, інспектори з паркування, які діють у межах відповідного підрозділу органу місцевого самоврядування (зокрема, Департаменту територіального контролю виконавчого органу Київської міської ради), є належними та уповноваженими суб`єктами владних повноважень на складення постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122 та 152-1 КУпАП, зокрема у разі фіксації таких порушень у режимі фотозйомки.
Відтак, винесення спірних постанов здійснено уповноваженими посадовими особами у межах наданих законом повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Згідно із статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Пунктами 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Оскаржуваними постановами позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152-1 КУпАП у зв`язку з паркуванням транспортного засобу на платному майданчику без оплати, чим порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, та за частиною третьою статті 122 КУпАП у зв`язку з розміщенням транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушено пункт 17.1 Правил, який забороняє рух, зупинку та стоянку на спеціально виділеній смузі для маршрутних транспортних засобів, якщо інше не передбачено відповідними дорожніми знаками або розміткою.
Відповідно до пункту 17.1 Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.
Дорожнім знаком 5.11 Додату 1 до Правил дорожнього руху позначено «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів». Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху. 
Таким чином, паркування (зупинка або стоянка) транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, є прямим порушенням пункту 17.1 Правил дорожнього руху. Дана смуга призначена виключно для руху громадського транспорту, а тому будь-яке перебування інших транспортних засобів на ній, у тому числі з метою паркування, зупинки та стоянки, є забороненим, незалежно від тривалості зупинки.
Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з підпунктом 5.43 пункту 5 «Інформаціно-вказівні знаки» розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак «Зона стоянки» позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.
Відповідно до підпункту 7.14 пункту 7 «Таблички до дорожніх знаків» розділу 33 Правил дорожнього руху табличка до дорожніх знаків «Платні послуги» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки на платній основі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342 затверджені Правила паркування транспортних засобів, які регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів (далі - Правила паркування).
Пункт 21 Правил паркування визначає, що на майданчиках для платного паркування у доступному для ознайомлення користувачів місці розміщується інформація про: оператора (найменування, адреса, контактні телефони); вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, спосіб оплати.
Відповідно до пункту 26 Правил паркування користувач зобов`язаний: поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху; сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування; розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки; після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.
Пунктом 29 Правил паркування передбачено, що оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі за такими способами: придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування; за допомогою засобів мобільного зв`язку; через паркувальний автомат або платіжний пристрій з введенням реєстраційного номера транспортного засобу; через автоматичний в`їзний та виїзний термінали.
Факт оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування підтверджується відповідним документом із зазначенням в ньому реєстраційного номера транспортного засобу, що розміщується під лобовим склом транспортного засобу, за винятком випадків оплати вартості послуг за допомогою засобів мобільного зв`язку, коли факт такої оплати підтверджується захищеною комп`ютеризованою системою, або випадків паркування на майданчиках, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата (перевірка оплати) здійснюється під час виїзду з такого майданчика.
Несплата користувачем вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до частини першої статті 152-1 КУпАП   порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Згідно з приміткою до вказаної статті під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Таким чином, на майданчику для платного паркування, позначеному дорожнім знаком 5.43 з табличкою 7.14, паркування дозволено лише за умови належної оплати вартості послуг з паркування. Користувач зобов`язаний не лише оплатити паркування, а й розмістити підтверджувальний документ (крім випадків електронної оплати) на видимому місці під лобовим склом транспортного засобу. Невиконання цих вимог, зокрема залишення транспортного засобу без підтвердження оплати в межах майданчика для платного паркування, відповідно до пунктів 26 та 29 Правил паркування є порушенням встановленого порядку та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною першою статті 152-1 КУпАП.
Із змісту оскаржуваних постанов вбачається, що позивач вчинив адміністративні правопорушення, які полягають у залишенні транспортного засобу на майданчику для платного паркування без оплати вартості послуг, а також у зупинці транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній відповідним дорожнім знаком 5.11.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані відповідно до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.
За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Частинами другою і третьою статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Колегія суддів звертає увагу, що тільки належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем, може підтвердити правомірність накладення на нього адміністративного стягнення та вважається належним доказом по справі.
З аналізу матеріалів справи вбачається, що надані відповідачем докази, зокрема фотоматеріали, не дозволяють однозначно встановити факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 122 та частиною першою статті 152-1 КУпАП.
Так, матеріали фотофіксації, які додані до постанови від 26 серпня 2024 року серії 2К1 № 0000236042, хоча й містить зображення транспортного засобу позивача, втім такі не містить чітких ідентифікуючих ознак того, що автомобіль перебуває саме в межах платного майданчика для паркування. Відсутні зрозумілі орієнтири, дорожня розмітка або інформаційні знаки 5.43 із табличкою 7.14, які б однозначно вказували на те, що ділянка, де був припаркований автомобіль, є платною парковкою. Наявність лише зображення автомобіля без належної прив`язки до дорожньої інфраструктури та відсутність узгодженості координат з фактичним розміщенням відповідних знаків не є належним і достатнім доказом для встановлення факту порушення.
Крім того, фотозображення, надані в матеріалах справи, не підтверджують наявності табличок з QR-кодом, паркоматів або інформаційних щитів у безпосередній близькості до транспортного засобу, що унеможливлює достовірну оцінку того, чи перебував автомобіль у зоні платного паркування. У цьому контексті відсутність належної ідентифікації місця правопорушення не дозволяє зробити висновок про наявність порушення.
Аналогічно, додаток до постанови від 30 серпня 2024 року серії 2К1 № 0000391990, на який посилається відповідач як на підтвердження порушення правил зупинки на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, не містить достатньої візуальної інформації щодо самого дорожнього знаку 5.11. На фотознімку відсутні чіткі візуальні межі смуги, дорожня розмітка або знаки, що ідентифікують смугу саме як автобусну. Окремо зазначені координати в постановах не можуть самостійно підтверджувати факт наявності порушення без супровідного фотозапису відповідної дорожньої інфраструктури у момент фіксації правопорушення.
Таким чином, сукупність наданих доказів не є достатньою для беззаперечного підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень. Вони не забезпечують належної доказової бази, яка б відповідала критеріям допустимості й належності відповідно до статті 251 КУпАП, що є підставою для визнання винесених постанов необґрунтованими.
За наведених обставин та виходячи з приписів статті 317 КАС України, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 139, 229, 272, 286, 308, 315, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Шипілова Олександра Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити. 
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) від 26 серпня 2024 року серії 2К1 № 0000236042 і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) від 30 серпня 2024 року серії 2К1 № 0000391990 і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                       Черпак Ю.К.

Судді:                                                                                          Файдюк В.В.

                                                                                                    Штульман І.В.