Унікальний номер справи 940/1676/24
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/11706/2025
Головуючий у суді першої інстанції С.В. Мандзюк
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем    України

28 липня 2025 року                                                                                               місто Київ
                            
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
 
головуючого  Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. 
 
сторони
 
позивач                    Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»   
відповідач               ОСОБА_1 

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Мандзюка С.В., в приміщенні Тетіївського районного суду Київської області,
 
у с т а н о в и в :
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі по тексту ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1312-3402 від 08.12.2023 в розмірі 53 500,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 08.12.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credіtkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1312-3402.
Відповідно до умов цього договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 10 700,00 грн, строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.
Як зазначає позивач, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов договору.
Натомість,   ОСОБА_1 порушені взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 25.11.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 106 251,00 грн.
Разом з тим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийняло рішення про можливість застосування до відповідачки Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 52 751,00 грн за умови погашення ОСОБА_1 решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 500,00 грн.
З огляду на вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 не повну суму заборгованості, а лише її частину, зокрема 53 500,00 грн, з яких: 10 700,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 42 800,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що при оформленні кредитної лінії її не було повідомлено про умови кредитування. Кредитна лінія оформлена строком на 14 днів. Примірник кредитного договору їй не було надано після отрмання кредитної ліції.
Відповідач отримуючи кредит 08.12.2023, вважала, що повинна була повернути його  21.12.2023. На думку апелянта, позивач, нараховуючи забргоаність за поцентами, виходив з іншого строку. Так, починаючи з 21.12.2023 у кредитодавця відсутнє право нарахувати проценти відповідачу по 02.10.2024. 
Апелянт зауважує, що матеріали справи не містять доказів перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» як кредитних на рахунки АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення переказу коштів на виконання вимог договору про відкриття кредитної лінії № 1312-3402 від 08.12.2023 для подальшого переказу їх відповідачу. 
Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати. 
Апелянт також зазначає, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим.       
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подано до суду відзив на апеляційну скаргу.
Товариство зазначає, що відповідач попередньо ознайомилася з договором та правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту, інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної  процентної ставки за договором № 1312-3402 (графік платежів за договором), які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови. 
Відповідач підписала кредитний договір № 1312-3402 від 08.12.2023 відповідно до розділу 12 договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором С4803, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. 
ТОВ «Укр Кредит Фынанс» не є банкіською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», отже не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 
На підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу надавався листок (довідка) АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay та довідка про перерахування суми кредиту № 1312-3402 від 08.12.2023, які підтверджують перерахування грошових коштів ОСОБА_1 .
Відповідно до паспорта споживчого кредиту інормація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 83-П від 16.11.2023, якй разом з кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, зазначено що стандартна ставка - 3,00 % в день; знижена ставка - 2,50 % в день. Також зазначено тип процентної ставки - фіксована. Крім того, вбачається, що у паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані вихоячи із обраних умов кредитування. 
Позивач звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що у кредитному договорі № 1312-3402 від 08.12.2023 сторонами було погоджено умови щодо розміру та строку кредитного договору, та ОСОБА_1 погодилася з такими умовами, шляхом електронного підпису договору одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачаєтться, що Товариством не здійснювалось будь-яих нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».            
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачкою ОСОБА_1 договору про відкриття кредитної лінії № 1312-3402 та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 10 700,00 грн. 
Наданий ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунок заборгованості відповідає вимогам договору та Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, в якому зазначено суму основного боргу, нараховані відсотки, суму платежу та залишок нарахованих, не погашених відсотків відповідачкою.
Нарахування ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відсотків за користування кредитом відповідає закону та умовам укладеного між сторонами договору. Права відповідачки жодним чином не порушені, оскільки обумовлені взаємною згодою сторін договору.
Встановивши фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з відсотками своєчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та стороною відповідачки не спростовано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається з матеріалів справи, 08 грудня 2023 року о 09:54 год. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1312-3402 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) С4803, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на її банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 10 700 грн.,  строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.
Без реєстрації на сайті товариства та заповнення форми, отримання смс-повідомлення, а також без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не був би укладений.
Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідачка добровільно погодилась на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.
Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 10 700 грн. відповідачці (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1312-3402 від 08 грудня 2023 року. Видача коштів здійснювалася за допомогою системи EasyPay. 
У вказаній довідці зазначено: платіж 2401218544, дата 08 грудня 2023 року, № платіжної картки НОМЕР_1 , призначення платежу - видача кредитних коштів за договором №1312-3402 від 08 грудня 2023 року, сума 10 700,00 грн.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що перерахування відповідачці суми кредиту за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк», а не безпосередньо ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було обумовлено наявністю укладеного між ними 02 грудня 2019 року договору № 4010 від 02.12.2019 про надання послуг в системі LiqPay, у відповідності до умов якого (пункт 1.1) цей договір регулює відносини АТ КБ «ПриватБанк» з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно з яким АТ КБ «ПриватБанк» надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням ТОВ «Укр Кредит Фінанс», на банківські картки платників.      
Отже, з боку позивача порушень не відбулося.
Доказів того, що на картку НОМЕР_1 не було перераховано суму у розмірі 10 700 грн. апелянт не надала.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позову.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 25 листопада 2024 року, заборгованість відповідачки становить 10 700,00 грн. - основний борг та 95 551,00 грн. - непогашені відсотки.
Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказував на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийняло рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме частково списання заборгованості за нарахованими відсотками до суми 42 800,00 грн.
Відповідно до п. 4.12 кредитного договору № 1312-3402 від 08.12.2023 - строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - строк кредитування). Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 02.10.2024. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування або  строку дії договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. 
Апеляційнй суд зауважує, що базовий період - строк (період) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 14 дів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів. А  строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку - 300 днів).
Таким чином, при заповненні заявки на отримання грошових коштів відповідачка сама обрала базовий період, а саме, 14 днів, протягом якого вона буде сплачувати саме відсоток.  
Згідно з п. 4. 7. договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.
Зі змісту договору № 1312-3402 від 08.12.2023 встановлено, що сторонами погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідачка у межах строку кредитування (300 календарних днів) з 08.12.2023 до 02.10.2024 за користування кредитними коштами.
Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що за період з 08.12.2023 до 21.12.2023 нарахування процентів відбувалось за пільговою процентною ставкою 2,50 %, що передбачено п. 10.1. договору за кожен день користування кредитом протягом базового періоду. Водночас за період з 22.12.2023 до 02.10.2024 було застосовано стандартну процентну ставку 3,00 %. Після закінчення строку кредитування, а саме 02.10.2024, відсотки не нараховувалися.
Відтак, позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» нарахування відсотків здійснювалося відповідно до погоджених  умов договору та в обумовлений сторонами строк кредитування.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договром 1312-3402 від 08.12.2023, станом на 25.11.2024 загальий розмір заборованості відповідачки за кредитним договром становить: 106 251,00 грн. та складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 10 700,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами  - 95 551,00 грн. та у зв`язку з прийнятим рішенням про можливість застосування до позичальника програми лояльнсті для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», прострочена заборговаість за нарахованим процентами становить 53 500,00 грн.  
Оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання за умовами кредитного договору, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач не надала.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позовну заяву було підписано особою, яка не має права її підписувати, колегія суддів звертає увагу  на наступне.   
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана Коваленко Я.О., як представником ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
На підтвердження повноважень зазначеного представника до позовної заяви надано копію довіреності від 21.07.2023, видану ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в особі керівника Резуєва Є.В. на ім`я Коваленко Я.О. для представництва інтересів ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема в судах, строк дії довіреності до 31.12.2024 року (а. с. 78), копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в якій керівником Товариства вказаний Резуєв Є.В. (а с. 14).
Водночас, матеріали справи містять довіреність у порядку передоручення від 28.08.2023 р., згідно з якою Резуєв Є.В. на підставі Витягу з ЄДР від 13.07.2022, щодо ТОВ «Укр Кредит Фінанс» уповноважує, в порядку передоручення, Коваленко Я.О. представляти інтереси ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судах України, зокрема, в тому числі підписувати, подавати та доповнювати позовні заяви. Довіреність дійсна до моменту її скасування (а. с. 13).
З огляду на зазначене, долучені до позовної заяви довіреності є належними доказами на підтвердження повноважень Коваленко Я.О. на підписання позовної заяви від імені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та представництва інтересів в суді, оскільки в силу приписів частини 2 статті 60 ЦПК України, фізична особа, яка не має статусу адвоката, може бути представником лише у справах, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи), тому суд не бере до уваги заяву відповідачки про залишення позовної заяви без розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитом у розмірі 10 700,00 грн. та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 53 500,00 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено усі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норми процесуального права при винесенні рішення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, про незаконність чи необґрунтованість рішення - не свідчать, а тому відсутні підстави для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції. 
Питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. 
Судові витрати відповідачки не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає її апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
 
Керуючись ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,  залишити без задоволення.
Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Судді
                                                                                           Л. Д.  Поливач
 
                                                                                           А. М.  Стрижеус
 
                                                                                           О. І.  Шкоріна