ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року 
м. Київ
справа №200/1560/22
адміністративне провадження № К/990/38320/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Білак М.В., Жука А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції
касаційну скаргу  Державної служби України з безпеки на транспорті
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року (головуючий суддя - Дмитрієв В.С.)
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023  року (головуючий суддя - Компанієць І.Д., судді: Гайдар А.В., Казначеєв Е.Г.)
у справі  № 200/1560/22
за позовом Малого приватного підприємства «Азія» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -
у с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог
У січні 2022 року Мале приватне підприємство «Азія» (далі - МПП «Азія», позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (ухвалою Донецького окружного адміністративного від 19 квітня 2023 року допущено заміну на правонаступника - Державну службу України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій області, далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №283773 від 21 вересня 2021 року, винесену Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн у відношенні Малого приватного підприємства «Азія».
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посадові особи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, складаючи матеріали про проведення перевірки, не зазначили точне місце проведення габаритно-вагового контролю для доведення його правомірності та законності. Окрім того, габаритно-ваговий контроль 19 серпня 2021 було проведено поза стаціонарним або пересувним пунктом габаритно вагового контролю. Також, у довідці та акті зазначено, що за результатами габаритно-вагового контролю перевезений вантаж завширшки складає 3.55 метри, без зазначення методики вимірювання та застосованих для цього засобів, їх сертифікації та придатності для проведення вказаного виду вимірювань на момент проведення перевірки, також в акті не зазначено скільки відсотків складає перевищення габаритних норм та яким чином воно встановлено.
Позивач вказав, що перевезення підйомного крану здійснювалось на напівпричепі марки «GOLDHOFER», модель STVAL 33/80A, який має габарити: довжина 16 м, ширина 2.5 м, тому вказаний напівпричіп не може перевозити техніку та обладнання завширшки більш ніж 2.5 м, адже його вантажна платформа фактично не може вмістити вантаж більших габаритів.
Також позивач звернув увагу на те, що відповідно до абз.2 п.16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567 від                    08 листопада 2006 року, габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, проте довідка про результати здійснення габаритно - вагового контролю та Акт №0003157 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів підписані однією посадовою особою Укртрансбезпеки, що свідчить про порушення процедури проведення такого контролю, недостовірність та неможливість перевірки його результатів.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року, позов задоволено:
- визнано протиправною та скасовано постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 283773 від 21 вересня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до Малого приватного підприємства   «Азія».
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом немає жодних доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для нього місцях, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства; не зазначено будь-які характеристики вимірювального обладнання, яке було використано при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, вид, модель вимірювальної техніки.
Відсутність документів на пристрій, яким проводилася перевірка габаритів транспортного засобу, позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу необхідним параметрам, визначеними нормативно-правовими актами.
З підстав наведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю не можуть бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт виміру транспортного засобу позивача вимірювальною технікою, яка була встановлена належним чином, перебувала в робочому стані, як наслідок не можуть бути доказами порушення позивачем встановлених законодавством габаритних норм при проведенні вантажу.
Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів з приводу того, що встановивши перевищення нормативно допустимих габаритних параметрів, водієві або власникові транспортного засобу пропонувалось привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами чи доказів відмови водія або власника транспортного засобу привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами.
На думку судів попередніх інстанцій, наведені обставини ставлять під сумнів об`єктивність проведеного габаритно-вагового контролю та достовірність його результатів.
Також суди зазначили, що, проводячи перевірку транспортного засобу позивача, посадові особи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не визначили ні в Довідці №0064102, ні в акті №0003157, ні акті №304216 точне місце проведення перевірки, вказане у відповідній графі «місце проведення габаритно-вагового контролю» місце проведення місто Запоріжжя не дає можливості визначити, де саме було проведено вказану перевірку.
З підстав наведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що спірна постанова прийнята на підставі неналежно оформлених документів та без вказання обов`язкових даних та відомостей про прибор, що використовувався при перевірці, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення пунктів 18, 23 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року, положення Постанови Кабінету Міністрів України №727 від 19 серпня 2020 року «Про внесення змін до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», в частині затвердження акту та статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", відносно яких відсутній висновок Верховного Суду.
Також відповідач зазначає, що за результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом "GOLDHOFER", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , було встановлено, що фактична ширина становить 3,55 м, при нормативно допустимій 2,60 м, що у відсоткову співвідношенні становить 36% перевищення від нормативу.
При цьому, водій ОСОБА_1 з актом перевірки від 19 серпня 2021 року ознайомлений, з порушенням погодився, що засвідчив своїм підписом.
Оскільки під час габаритно-вагового контролю встановлено перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, тому відповідачем застосовано штраф до позивача.
Правом подати відзив на касаційну скаргу в порядку статті 338 КАС України інші учасники справи не скористалися, що відповідно до вказаної статті не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій за наявними в справі матеріалами.
Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19  травня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року з підстав, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від  16 липня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено  розгляд  цієї справи  в  порядку письмового провадження з 16 липня 2025 року.
ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Мале приватне підприємство "Азія" є власником транспортного засобу марки МАN, модель TGА33480, номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепу марки GОНDHОFЕR, модель STVAH33180А, номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копіями технічних паспортів та не заперечується сторонами.
На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок на території Запорізької та Дніпропетровської областей від 13 серпня 2021 року №47809/23.3/18-21 та направлення на перевірку від 19 серпня 2021 року №010418, 19 серпня 2021 року посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки спільно з посадовими особами управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції в м. Запоріжжі проводилась рейдова перевірка транспортних засобів щодо додержання вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту.
Був зупинений транспортний засіб марки МАN, модель TGА33480, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки GОНDHОFЕR, модель STVAH33180А, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав для перевірки посадовим особам Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки наступні документи:
- посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 19 грудня 2008 року на ім`я ОСОБА_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки МАN, модель TGА33480, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 від 5 вересня 2008 року;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу напівпричепа марки GОНDHОFЕR, модель STVAH33180А, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_5 від 06 листопада 2012 року.
За результатами перевірки складено акт № 304216 від 19 серпня 2021 року, яким зафіксовано порушення підприємством, відповідальність за яке передбачена вимог абз. 16 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевищення габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, при цьому ширина склала 3 м 55 см, при дозволених 2 м 60 см. Перевищення склало 36%.
Водій ОСОБА_1 з актом перевірки від 19 серпня 2021 року ознайомлений, з порушенням погодився, що засвідчив своїм підписом.
Також 19 серпня 2021 року складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0064102, акт № 0003157 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, які вручені водію та у яких зафіксовані габаритні параметри транспортного засобу.
Листом від 30 серпня 2021 року Приднісповське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки направило до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки матеріали перевірки для розгляду за місцем реєстрації Малого приватного підприємства "Азія".
01 вересня 2021 року Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки сформовано позивачу запрошення на комісію з розгляду справи на 21 вересня 2021 року.
За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Східним міжрегіональним управлінням Укратрансбезпеки прийнято постанову № 283773 від 21 вересня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на МПП "Азія" накладено штраф в сумі 34000 грн за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацем 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевищення встановлених законодавством габаритних норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу).
Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Законом, що регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, є Закон України від 05 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ).
Частиною 4 статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Частини 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III визначають, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
В силу статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Частиною 2 ст. 48 Закону № 2344-III передбачено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
За приписами ч. 4 цієї статті Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Згідно з абзацом 16 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).
Пунктом 1 Порядку № 879 визначено, що цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Згідно з підпунктами 3, 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.
За змістом пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Як визначено пунктом 11 Порядку № 879 місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.
На підставі пункту 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Згідно з пунктом 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Пунктом 22 Порядку № 879 визначено, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.
Згідно з пунктом 24 Порядку № 879 після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).
Відповідно до п. 8.21 Глави 8 Правил № 363 виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).
Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряються контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема:
- наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Згідно з пунктом 16 Порядку № 1567 габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Також пунктом 16 Порядку № 1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки здійснення габаритно-вагового контролю.
Пунктом 20 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
Приписами частини першої  статті 341 КАС України  визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
Предметом судового контролю у цій справі є оцінка правомірності винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від                           21 вересня 2021 року №283773  в сумі 34000 грн.
Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права у спірних правовідносинах, зазначає таке.
За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, Східним міжрегіональним управлінням Укратрансбезпеки прийнято постанову № 283773 від 21 вересня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на МПП "Азія" накладено штраф в сумі 34000 грн відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевищення встановлених законодавством габаритних норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу).
Оскаржувану постанову прийнято на підставі Акту від 19 серпня 2021 року №304216, згідно з яким відповідачем встановлено перевищення габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, при цьому ширина склала 3 м 55 см, при дозволених 2 м 60 см. Перевищення склало 36%.
Акт містить підтвердження водієм транспортного засобу - ОСОБА_1 вказаного порушення, що засвідчено його підписом.
Приймаючи рішення про протиправність оскаржуваної постанови, суди попередніх інстанцій виходили з того, що висновки відповідача щодо виявлених порушень з боку позивача не ґрунтуються на дослідженні всіх обставин справи.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.
Щодо висновків судів першої та апеляційної інстанції, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що, встановивши перевищення нормативно допустимих габаритних параметрів, водієві або власникові транспортного засобу пропонувалось привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами, або, що водій чи власник транспортного засобу відмовилися привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами. Отже, відповідачем не надано доказів об`єктивного проведення габаритно-вагового контролю та достовірності його результатів.
Відповідно до пункту 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.
З цього приводу Суд зазначає, що відповідна можливість, встановлена Порядком №879, є правом власника великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, тобто є мірою його свободи, яка може бути реалізована ним за власним волевиявленням, а не обов`язком перевіряючого.
Порядок №879 не містить жодних застережень щодо кореспондуючого обов`язку уповноваженого органу вчинити активні дії для реалізації цього права власником великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № П/320/513/20.
Водночас, в матеріалах справи відсутні докази активного волевиявлення з боку позивача для реалізації відповідного права, як і доказів того, що відповідачем не надано такої можливості.
Більше того, колегія суддів звертає увагу, що наявність права у перевізника привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.
Щодо висновків судів попередніх інстанцій, що посадові особи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ні в Довідці №0064102 від                         19 серпня 2021 року, ні в Актах № 0003157, №304216 від 19 серпня 2021 року не визначили точне місце проведення перевірки, тільки зазначили у відповідній графі "місце проведення габаритно - вагового контролю - місто Запоріжжя», що не дає можливості встановити, де саме проводився габаритно-ваговий контроль, що суперечить вимогам додатку №3, колегія суддів зазначає таке.
Так, згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Аналіз пункту 14 Порядку №1567  дає підстави для висновку, що наведений у ній перелік місць, допустимих для проведення рейдових перевірок транспортних засобів, не є вичерпним.
Своєю чергою, як свідчать матеріали справи в Довідці № 0064102 від 19 серпня 2021 року та Актах № 0003157, № 304216 від 19 серпня 2021 року у графі «місце перевірки» зазначено, що перевірка проводилась у м. Запоріжжя, що узгоджується з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок від 13 серпня 2021 року №47809/23.3/18-21 та направленням на рейдову перевірку від 19 серпня 2021 року №010418 (т. 1 а.с. 96 та на звороті).
У цій справі колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 29 листопада 2019 року у справі № 359/7194/16-а, від 24 жовтня 2019 року у справі № 806/1243/17, від                      11 лютого 2020 року у справі № 210/3268/15-а, від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 820/3914/17, від 29 квітня               2020 року у справі № 826/15358/17, від 22 травня 2022 року у справі №825/2328/16, від 18 січня 2023 року у справі №826/10888/18 та 04 серпня 2023 року у справі №  320/9672/21, про те, що дефекти адміністративного акта можуть не стосуватися його змісту, а бути пов`язаними з процедурою прийняття.
Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що зазначення відповідачем у Довідці № 0064102 та Актах № 0003157, № 304216 у відповідній графі "місце проведення габаритно - вагового контролю - місто Запоріжжя» без точного зазначення ділянки дороги (відрізку траси) не може слугувати достатньою підставою для висновку про протиправність оскарженої постанови.
Щодо висновків судів попередніх інстанцій, що матеріали перевірки не містять інформації про засіб вимірювальної техніки, яким проводилось вимірювання, Суд зазначає, що реквізити акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначені в додатку №3 до Порядку № 1567 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2020 року №727 «Про внесення змін до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»); форма і реквізити Довідки77 про результати здійснення габаритно-вагового контролю - затверджені додатком №1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10 жовтня 2013 року №1007/1207.
При цьому, нормативно не встановлено вимоги щодо зазначення в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та Довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю.
Доводи позивача щодо недостовірності показів вимірювальної техніки Суд вважає безпідставними, а сумніви позивача щодо точності вимірювання є лише його припущеннями, які не можуть слугувати доказом у справі.
Окрім того, в Акті від 19 серпня 2021 року №304216 зафіксовано пояснення водія ОСОБА_1 та в графі «пояснення водія про причини порушень» значиться «вантаж везу по м. Запоріжжя з порушенням згоден», зазначене водій ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом.
За таких обставин, з огляду на те, що протиправність оскаржуваної постанови грунтується на вищенаведених обставинах, які не узгоджуються з положеннями нормативно-правових актів та сформованими висновками Верховного Суду, натомість наявність складу порушення законодавство про автомобільний транспорт не заперечується, Суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті постанови № 283773 від 21 вересня 2021 року діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.
Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення, переглянуті судом касаційної інстанції в межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, ухвалені без додержання норм матеріального права та висновків суду касаційної інстанції, касаційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в їх задоволенні.
Відповідно до частин першої та третьої статті 351 КАС суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Беручи до уваги, що у цій справі вирішення спору залежить від застосування норм матеріального права, а у питанні застосування та тлумачення норм матеріального права Верховний Суд є судом, який має повну юрисдикцію, то Суд за правилами частини першої статті 351 КАС України уважає за необхідне ухвалити нове рішення, не направляючи справу на новий судовий розгляд.
V. Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023  року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                           В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                                                                                                М.В. Білак
                                                                                                                                                                                                        А.В. Жук