ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" вересня 2025 р.           Справа№ 911/3066/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мальченко А.О.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Скрипки  І.М. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024

у справі № 911/3066/21 (суддя Т.П. Карпечкін)

за позовом Управляючого муніципального комунального підприємства - 1 (правонаступник - Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль»)
до Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича
про стягнення 15 950,70 грн,-
В С Т А Н О В И В:

Управляюче муніципальне комунальне підприємство - 1, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль» (далі - позивач, Компанія) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича (далі - відповідач, ФОП Калін В.М.) про стягнення заборгованості у розмірі 15950,70 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач прострочив виконання умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6912 від 01.04.2012 в частині своєчасної оплати послуг за період з грудня 2018 року по вересень 2021 року в розмірі 15 950,70 грн. 
Рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2024 у справі №911/3066/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на користь Управляючого муніципального комунального підприємства - 15  950,70 грн боргу та 2 270,00 судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності надання позивачем відповідачу послуг з утримання будинку в спірний період на загальну суму 15  950,70 грн, які відповідачем неоплачені.
На виконання вказаного рішення 29.11.2024 судом видано відповідний наказ.
07.01.2025 до Господарського суду Київської області від Комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль» надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження з Управляючого муніципального комунального підприємства-1 на правонаступника - Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль».
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.01.2025 заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі № 911/3066/21 задоволено. Замінено сторону стягувача - Управляюче муніципальне комунальне підприємство - 1 на Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль» у судовому наказі Господарського суду Київської області від 29.11.2024 по справі № 911/3066/21, де було стягнуто з Фізичної особи - підприємця Каліна Володимира Миколайовича на користь Управляючого муніципального комунального підприємства - 1 заборгованість у розмірі 15  950,70 грн та 2  270,00 грн судового збору.
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2024, Фізична особа-підприємець Калін Володимир Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024 та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки суд стягнув заборгованість з відповідача, як з фізичної особи-підприємця, не врахувавши, що з 01.11.2021 відповідач припинив свою підприємницьку діяльність.
Скаржник також зазначає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки з 26.02.2020 власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75, загальною площею 89,7 кв.м. є Алєксєєнко Олена Володимирівна, а тому саме вона повинна здійснювати оплату послуг з утримання належного їй нерухомого майна. 
На переконання апелянта, рахунки на оплату, долучені позивачем як доказ надання послуг, не відповідають умовам договору №6912, оскільки відповідно до вказаного договору позивач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі загальною площею 87,1 кв.м, а у рахунках, наданих позивачем, зазначена послуга з управління будинком, яка не передбачена договором №6912 та площа у розмірі 89,4 кв.м.
Також апелянт зазначає про те, що позивачем не обґрунтовано розмір тарифу за послуги обслуговування, експлуатації та ремонту будівлі у розмірі 315,58 грн за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року, у розмірі 455,94 грн за період з березня 2019 року по лютий 2021 року, у розмірі 580,21 грн за період з березня 2021 року по вересень 2021 року.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Скрипки І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/3066/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024 у справі № 911/3066/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.
26.02.2025 матеріали справи № 911/3066/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024 у справі № 911/3066/21 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
26.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 поновлено Фізичній особі-підприємцю Каліну Володимиру Миколайовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024 у справі № 911/3066/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024 у справі № 911/3066/21. Розгляд справи ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 17 квітня 2025 року.
17.04.2025 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу, Компанія зазначила, що позов був поданий до відповідача як до фізичної особи-підприємця, оскільки на дату подання позовної заяви відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Крім того, позов подано щодо зобов`язань, які виникли з господарського договору. 
В обґрунтування ціни наданих послуг, позивач зазначив, що 24.02.2019 між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75, укладено договір №75/64 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого сторони погодили ціну послуг у розмірі 5,10 грн за кв.м. У лютому 2021 року сторони підписали оновлений кошторис витрат, який склав - 6,49 грн за кв.м.
До відзиву позивачем додано докази без клопотання про їх долучення до матеріалів справи, а саме копії: договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6912 від 01.04.2012, розрахунок платежів на утримання будинку та прибудинкової території, договору №75/64 від 24.02.2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, додаток 5 до договору №75/64 від 24.02.2019 кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території, оновлений кошторис до договору №75/64 від 24.02.2019, розрахунок заборгованості та докази направлення відповідачу відзиву.
05.05.2025 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення на відзив, у яких останній просить відмовити у прийнятті додаткових доказів, долучених до відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідач також зазначає, що на дату ухвалення судового рішення позивач був припиненим, відтак оскаржуване рішення є незаконним.
14.05.2025 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на пояснення відповідача.
Службовою запискою головуючого судді та розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1964/25 від 20.08.2025, у зв`язку з перебування судді Козир Т.П. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/3066/21.
Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 апеляційну скаргу у справі № 911/3066/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Михальської Ю.Б., Скрипки І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024 у справі № 911/3066/21, прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Михальської Ю.Б., Скрипки І.М.
Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частини 4 статті 269 ГПК України).
Вирішуючи питання щодо прийняття долучених позивачем до відзиву доказів, судова колегія зазначає таке.
Згідно з положеннями частина 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Оскільки зазначені докази подані на стадії апеляційного провадження, а позивачем не обґрунтовано неможливість їх подання до суду першої інстанції та не заявлялося клопотання про їх долучення на стадії апеляційного провадження, відповідні докази не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бориспільської ради №3650-46-VII від 18.10.2018 Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора-1» перейменоване в Управляюче муніципальне комунальне підприємство-1.
26.07.2022 Бориспільською міською радою прийнято рішення № 1939-26-VIII, відповідно до якого Управляюче муніципальне комунальне підприємство-1 реорганізовано шляхом приєднання до Комунального підприємства «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» Бориспільської міської ради, Комунальне підприємство «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» є правонаступником всіх прав та обов`язків Управляючого муніципального комунального підприємства-1.
Крім того, рішенням Бориспільської міської ради від 20.01.2023 № 2291-34-VIII Комунальне підприємство «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» було перейменовано в Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль».
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 01.04.2012 між Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора - 1» (балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Каліним В.М. (орендар) було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6912 (далі - договір №6912).
Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору №6912 балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75, (надалі - Будівля), а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.
Орендар користується приміщенням загальною площею 87,1 кв. м., яке розміщене на 1 (першому) поверсі Будівлі.
Згідно з п. 2.1 та п. 2.1.1. договору №6912 балансоутримувач Будівлі зобов`язується забезпечити виконання комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов і здійснення господарської діяльності у тому числі орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями.
Перелік таких робіт та послуг встановлюється цим договором:
- прибирання прибудинкової території, підвалів, технічних поверхів та покрівель; 
- технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах; 
- дератизація і дезинсекція; 
- обслуговування димовентиляційних каналів; 
- поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації; 
- освітлення місць загального користування.
Відповідно до п. 2.2.3 договору №6912 орендар зобов`язується не пізніше 30 числа поточного місяця вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі.
Пунктом 2.2.5 договору №6912 передбачено, що орендар зобов`язується оплачувати послуги в установлені договором строки за діючими розцінками і тарифами на момент їх оплати.
Балансоутримувач будівлі відповідно до п. 3.1.2 договору №6912 має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість за платежами.
Цей договір укладено на період з 01.04.2012 до 25.03.2013 включно (п. 5.1. договору №6912).
Відповідно до п 5.2. договору №6912, зміни або доповнення до цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються до внесення, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надання на розгляд іншою стороною. 
Згідно з п. 5.3. договору №6912 за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством. 
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п. 5.4. договору №6912).
Згідно з п. 5.6. договору №6912, його чинність припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; припинення дії договору оренди за яким орендар займає Приміщення; загибелі орендованого майна.
Також сторонами було підписано Додаток до договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території № 6912, з якого вбачається, що вартість відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування нерухомого майна складає 189,10 грн з ПДВ.
Окрім того, сторонами підписано структуру тарифів на утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку по вул. Київський шлях, буд. 75 в м. Бориспіль. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було виставлено рахунки на оплату: грудень 2018 року на суму 315,58 грн, січень 2019 року на суму 315,58 грн, лютий 2019 року на суму 315,58 грн, березень 2019 року на суму 455,94 грн, квітень 2019 року на суму 455,94 грн, травень 2019 року на суму 455,94 грн, червень 2019 року на суму 455,94 грн, липень 2019 року на суму 455,94 грн., серпень 2019 року на суму 455,94 грн., вересень 2019 року на суму 455,94 грн, жовтень 2019 року на суму 455,94 грн листопад 2019 року на суму 455,94 грн, грудень 2019 року на суму 455,94 грн, січень 2020 року на суму 455,94 грн, лютий 2020 року на суму 455,94 грн, березень 2020 року на суму 455,94 грн, квітень 2020 року на суму 455,94 грн, травень 2020 року на суму 455,94 грн, червень 2020 року на суму 455,94 грн, липень 2020 року на суму 455,94 грн, серпень 2020 року на суму 455,94 грн, вересень 2020 року на суму 455,94 грн, жовтень 2020 року на суму 455,94 грн, листопад 2020 року на суму 455,94 грн, грудень 2020 року на суму 455,94 грн, січень 2021 року на суму 455,94 грн, лютий 2021 року на суму 455,94 грн, березень 2021 року на суму 580,21 грн, квітень 2021 року на суму 580,21 грн, травень 2021 року на суму 580,21 грн, червень 2021 року на суму 580,21 грн, липень 2021 року на суму 580,21 грн, серпень 2021 року на суму 580,21 грн, вересень 2021 року на суму 580,21 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2021 позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 01-07-178 разом із примірниками актів-звірки, які, згідно з відміткою на поштовому відправленні, вручені відповідачу 19.06.2021, однак залишені останнім без відповіді.
Отже, як зазначає позивач, відповідачем було порушено договірні зобов`язання в частині оплати за надані послуги з утримання будинку, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість у розмірі 15  950,70 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи як окремо так і в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами апеляційної скарги та наявністю підстав для скасування ухваленого судом першої інстанції рішення частково, з огляду на наступне.
Згідно з положеннями статей 626 - 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Колегія суддів зазначає, що правова природа зобов`язань, що виникають з надання / споживання послуг, зумовлює врахування (при вирішенні питання / спору щодо виникнення обов`язку їх оплати, розміру та вартості для їх оплати) загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо надання / споживання / підстав для оплати послуг та відповідних особливостей, що регламентовані, зокрема положеннями статей 901, 903 Цивільного кодексу України.
Так, згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому загальне правило, визначене статтею 903 Цивільного кодексу України, передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання, тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг. 
Отже, для встановлення розміру цього обов`язку орендаря нерухомого майна (вартості спожитих послуг) визначальним є не факт оренди конкретного нерухомого майна, а факт споживання відповідної послуги орендарем та її розмір. А тому, за відсутності доказів на підтвердження розміру фактично спожитої у відповідному періоді орендарем (наданої йому безпосереднім надавачем відповідних послуг або державним підприємством, організацією, господарським товариством, на балансі яких перебуває орендоване майно) послуги (послуг) у орендаря не виникає обов`язку оплачувати ці послуги. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 911/27/21.
Предметом позову в цій справі є матеріальна вимога Компанії про стягнення 15  950,70 грн, яка обґрунтована невиконанням відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №6912.
У даному спорі встановленню підлягають обставини щодо наявності правової підстави надання таких послуг, періоду надання послуг та, відповідно, правомірності дій позивача щодо такого нарахування.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Як свідчать матеріали справи на час укладання між Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора-1» та відповідачем договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 за №1875-VI (далі - Закон №1875-VI), а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який набув чинності з 10 грудня 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII) та Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII, який набув чинності з 01 липня 2015 року.
Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 19 Закону № 1875-IV, зараз і надалі - у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Положення щодо договірного характеру спірних правовідносин закріплені також у частині першій статті 12 Закону № 2189-VIII, а також у частині першій статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.
Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 3 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV).
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII).
Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень (частина четверта статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII).
Як встановлено судом раніше, 01.04.2012 між Фізичною особою-підприємцем Каліним В.М., як орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 75, і як споживачем, та Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора-1 (правонаступником якого є Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім - Бориспіль»), як балансоутримувачем зазначеного будинку і виконавцем послуг, було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.
Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору №6912 балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 75, (надалі - Будівля), а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором. Орендар користується приміщенням загальною площею 87,1 кв. м., розміщене на 1 (першому) поверсі Будівлі.
Пунктами 2.2.3, 2.2.5 договору №6912 передбачено, що орендар (відповідач) зобов`язаний не пізніше 30 числа поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача, а також оплачувати послуги в установлені договором строки, за діючими розцінками і тарифами на момент їх оплати.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторонами було погоджено усі істотні умови договору, в тому числі загальну площу нежитлового приміщення, щодо якого позивачем надавалися послуги та види яких погоджені в  п. 2.1.1 договору №6912, наявному в матеріалах справи, а відтак відповідач зобов`язаний виконати погоджені ним умови договору та сплатити позивачу вартість отриманих послуг.
Доводи відповідача про те, що відповідно до п. 5.6 договору №6912 строк його дії припинений з 01.04.2019, оскільки договір оренди №056 індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Борисполя від 11.12.2006 був розірваний з 01.04.2019, відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на таке.
Пунктом 5.6 договору від 6912 передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; припинення дії Договору оренди, за яким Орендар займає Приміщення; загибелі орендованого майна.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, у провадженні Північного апеляційного господарського суду перебувала справа №911/1029/19 за позовом Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Бориспільської міської ради до Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича, з урахуванням уточнень, про: стягнення з Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на користь Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Бориспільської міської ради заборгованості з орендної плати у розмірі 126 867,97 грн за період з травня 2019 року по вересень 2020 року;  про розірвання договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Борисполя № 056 від 11 грудня 2006 року, укладеного між Головним управлінням комунального господарства Виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Фізичною особою - підприємцем Каліним Володимиром Миколайовичем; про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича повернути Головному управлінню житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Бориспільської міської ради приміщення площею 89,4 кв. м. за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75, що знаходиться на першому поверсі житлового будинку.
При розгляді зазначеної справи судом встановлено, що між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради (орендодавець) та Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича (орендар, відповідач) укладено Договір оренди №056 від 11.12.2006 індивідуально визначеного нерухомого майна, за яким орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 87,1 м кв., розміщене за адресою: вул. Київський шлях, 75, м. Бориспіль на першому поверсі житлового будинку, що знаходиться в господарському віданні Бориспільської міської ради, вартість якого визначено ТОВ «Національна експертна палата «Укрпромексперт» і становить за експертною оцінкою 258552,00 грн (без ПДВ).
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що договір оренди №056 від 11.12.2006 припинився 19.11.2020 внаслідок закінчення строку його дії.
Враховуючи встановлені у справі №911/1029/19 обставини та умови п. 5.6 договору №6912, твердження апелянта про припинення дії договору №6912 з 01.04.2019 визнаються колегією суддів необґрунтованими.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі №911/1029/19, зокрема зобов`язано Фізичну особу-підприємця Каліна Володимира Миколайовича повернути Головному управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради приміщення площею 89,4 кв.м за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75, що знаходиться на першому поверсі житлового будинку. 
Враховуючи, що вказана постанова у справі №911/1029/19 була прийняття 09.12.2021, колегія суддів дійшла висновку, що станом на дату прийняття постанови ФОП Каліним В.М. не було повернуто приміщення за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75, що знаходиться на першому поверсі житлового будинку його власнику, доказів зворотного матеріали даної справи не містять.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірний період з грудня 2018 року про вересень 2021 року нежитлове приміщення за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75 перебувало у користуванні відповідача.
Щодо вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до розрахунку платежів на утримання будинку та прибудинкової території, який є додатком до договору №6912, вартість послуг складає 189,10 грн.
Разом з тим, згідно з рахунками на оплату, доданих до позовної заяви вартість послуг за місяць складає 315,58 грн за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року; 455,94 грн за період з березня 2019 року по лютий 2021 року та 580,21 грн за період з березня 2022 року по вересень 2021 року.
Обґрунтовуючи вартість послуг, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що 24.02.2019 між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75 укладено договір №75/64 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
При підписанні зазначеного договору було погоджено кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території, який склав 5.10 грн. за кв.м.
У лютому 2021 року позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 75 було підписано оновлений кошторис витрат, відповідно до якого вартість послуг становить 6,49 грн за кв.м.
За твердженнями позивача, правовідносини, які склалися між ним та відповідачем, регулюються договором №75/64 від 24.02.2019 та відповідно кошторисами 2019 та 2021 років.
Апеляційний господарський суд не погоджується із зазначеними доводами позивача з огляду на таке.
За положеннями частини  другої статті 382 Цивільного кодексу України  (далі -  ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Частиною другою статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.
Ціна послуг, порядок оплати послуг є істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (частина  четверта  статті  11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Частина друга статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  (введено в дію з 1 травня 2019 року) також визначає, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:
1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;
2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.
Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Таким чином, прийняті зборами співвласників рішення з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (обов`язки співвласників багатоквартирного будинку).
Аналізуючи наведену норму, рішення загальних зборів власників багатоквартирного будинку, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для споживача, як власника нежитлових приміщень по вул. Київський шлях 75, м. Бориспіль, який в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна та зобов`язаний виконувати рішення, прийняті загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку 75, розташованого по вул. Київський шлях у м. Бориспіль .
Що ж стосується відповідача, який є орендарем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 75 - Фізичної особи-підприємця Каліна В.М., то частиною четвертою статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» дійсно передбачено, що зобов`язання зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що, з урахуванням приписів статті 511 Цивільного кодексу України, прийняті відповідно до загальних зборів власників багатоквартирного будинку рішення є обов`язковими лише для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень у такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна.
Виходячи із загальних підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (стаття 11 Цивільного кодексу України), відповідні правовідносини щодо сплати орендарем витрат на управління будинком мають бути врегульовані або шляхом укладення окремого договору між орендарем та управителем (особою, яка забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб), або шляхом встановлення обов`язку орендаря з відшкодування відповідних витрат власнику приміщення (орендодавцю) безпосередньо в умовах договору оренди нерухомого майна. Тобто обов`язок орендаря зі сплати (відшкодування) внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, встановленому рішенням загальних зборів власників багатоквартирного будинку, виникає тільки у разі передбачення такого обов`язку в умовах укладеного ним правочину (договору) з власником майна або з управителем. У зв`язку з чим Фізична особа-підприємець Калін В.М., як орендар нежитлового приміщення в будинку по вул. Київський шлях, 75 у м. Бориспіль, зобов`язаний сплачувати внески на утримання орендованого ним приміщення тільки за умови, якщо такий обов`язок встановлений відповідним правочином (договором).
Відповідачем був укладений договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг №6912, яким передбачено, що вартість відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування нерухомого майна у місяць складає 189,10 грн, яка розраховується шляхом перемноження площі нежитлового приміщення 87,1 кв.м на вартість послуги з утримання будинку та прибудинкової території 2,1710 грн (з ПДВ).
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази внесення змін у договір №6912 щодо вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території (послуг з управління багатоквартирним будинком).
Доводи апеляційної скарги щодо вартості послуг, наданих позивачем, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Відтак, загальна вартість послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2018 року по вересень 2021 року складає 6429,40 грн (34 місяці * на 189,10 грн).
Враховуючи встановлений судом обов`язок відповідача здійснювати оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території у період з грудня 2018 року по вересень 2021 року, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення є незаконним у зв`язку з припиненням здійснення останнім підприємницької діяльності, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/19, у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Відтак, припинення підприємницької діяльності відповідача після звернення з позовною заявою до суду, не є підставою залишення позовної заяви без задоволення, оскільки Калін В.М. відповідає за зобов`язаннями, які виникли у зв`язку з укладенням ним, як фізичною особою-підприємцем, договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №6912.
Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження апелянта про те, що належним відповідачем у справі №911/3066/21 є Алєксєєнко Олена Володимирівна, яка з 26.02.2020 є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Бориспіль, вул. Київський шлях буд. 75 , як необґрунтовані, оскільки підставою для стягнення заборгованості у даній справі є порушення умов щодо оплати послуг наданих відповідно до договору №6912, укладеного Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційною конторою-1» з ФОП Каліним В.М., а не з Алєксєєнко О.В.
Щодо доводів апелянта про припинення позивача до ухвалення судом першої інстанції рішення від 05.02.2024 у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.
Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).
Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 Цивільного кодексу України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 Цивільного кодексу України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації (Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17).
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.06.2020 у справі 264/5957/17, суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо шляхом реорганізації чи ліквідації припинено юридичну особу, яка була однією зі сторін у справі, коли спірні правовідносини не допускають правонаступництва відповідних прав та обов`язків такої юридичної особи, зокрема заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні. Відсутність універсального правонаступництва юридичної особи саме по собі не може бути підставою для закриття провадження у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бориспільської міської ради Київської області №1939-26-VIII від 26.07.2022 Управляюче муніципальне комунальне підприємство-1 реорганізоване, шляхом приєднання до Комунального підприємства «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» Бориспільської міської ради, яке в свою чергу стало правонаступником усіх прав та обов`язків Управляючого муніципального комунального підприємства-1; закріплено за Комунальним підприємством «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» Бориспільської міської ради на праві господарського відання майно реорганізованого комунального підприємства.
Крім того, рішенням Бориспільської ради №2291-34- VIII від 20.01.2023 Комунальне підприємство «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» перейменоване в Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль».
На переконання колегії суддів, провадження у справі не підлягає закриттю, оскільки правовідносини у даній справі допускають універсальне правонаступництво.
Враховуючи висновок суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову, ухвалу Господарського суду Київської області від 14.01.2025 про заміну позивача Управляючого муніципального комунального підприємства-1 на його правонаступника - Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль», а також те, що Калін Володимир Миколайович відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними зі своєю підприємницькою діяльністю, яка припинена, колегія суддів вважає за правильне стягнути з Каліна Володимира Миколайовича на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль» 6429,40 грн боргу.
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Частина 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведені положення законодавства, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню, із прийняттям у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з Каліна Володимира Миколайовича на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль» 6429,40 грн боргу. 
Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: судовий збір покладається на Каліна Володимира Миколайовича за подачу позову у розмірі 915,04 грн та на Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль» за подачу апеляційної скарги в розмірі 2032,44 грн.
Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каліна Володимира Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024 у справі № 911/3066/21 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2024  у справі № 911/3066/21 скасувати. 
3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.
4. Стягнути з Каліна Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль» (08302, м. Бориспіль, вул. Броварська, 1, код ЄДРПОУ 03803774) 6429 (шість тисяч чотириста двадцять дев`ять) грн 40 коп. боргу та 915 (дев`ятсот п`ятнадцять) грн 04 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.
5. В іншій частині позову відмовити.
6. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль» (08302, м. Бориспіль, вул. Броварська, 1, код ЄДРПОУ 03803774) на користь Каліна Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) 2032 (дві тисячі тридцять дві) грн 44 коп. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
7. Доручити Господарському суду Київської області видати накази на виконання даної постанови.
8. Матеріали справи 911/3066/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            А.О. Мальченко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                І.М. Скрипка