ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/15058/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 в адміністративній справі №160/15058/24  (суддя Прудник С.В.) за позовом ОСОБА_1 в особі представника Бервена Олекся Миколайовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ: 

У червні 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 10.06.2024 року через систему “Електронний суд” позовна заява      ОСОБА_1 в особі представника Бервена Олекся Миколайовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій представник позивача просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виплати ОСОБА_1 недоотриманої при житті пенсії її померлого чоловіка – ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 667 614 (шістсот шістдесят сім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 84 коп., що підлягала виплаті чоловіку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишилась недоодержаною в зв`язку із його смертю;
- стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, судові витрати, які складаються з оплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 адміністративний позов задоволено.  
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській подало апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що відповідно до статті 61 Закону України від 09 квітня 1992 N 2262-XII « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб » суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України закріплені положення процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником.
Питання щодо отримання заборгованості за рішенням суду № 160/14659/22 позивач повинен був вирішити в судовому порядку шляхом заміни відповідної сторони правонаступником.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції  та матеріалами справи підтверджено, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі №160/14659/22 позовну заяву задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії з 73% до 70% грошового забезпечення та обмеження  розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 01.12.2019 року максимальним розміром при перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданою Державною установою “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” №33/24/С-7139 від 11.04.2022 р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та провести виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з основним розміром 73% грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданою Державною установою “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” №33/24/С-7139 від 11.04.2022 р. без обмеження максимальним розміром, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 992,40 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 року у справі №160/14659/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  31 жовтня 2022 р. у справі № 160/14659/22 залишено без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  31 жовтня 2022 р. у справі № 160/14659/22 залишено без змін.
Згідно довідки-розрахунку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, загальна сума заборгованості за пенсійними виплатами, які були нараховані та не виплачені ОСОБА_2 за період з грудня 2019 р. по квітень 2023 р. склали 667 614,84 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.
Позивач, як член сім`ї, яка проживала разом з померлим пенсіонером на день його смерті, двічі (у жовтні 2023 р. та у березні 2024 р.) зверталась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про виплату їй недоотриманої при житті пенсії її померлого чоловіка – ОСОБА_2 , проте двічі отримувала письмові відмови. Згідно довідки-розрахунку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, загальна сума заборгованості за пенсійними виплатами, які були нараховані та не виплачені ОСОБА_2 за період з грудня 2019 р. по квітень 2023 р. склали 667 614,84 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до  статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».
Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1  ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка – ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , проживала разом з ним на момент його смерті, і вона звернулась до відповідача за виплатою недоодержаної пенсії. 
Таким чином, позивачка дотрималась умов, які визначені  статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  та «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого  постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачка, в силу положень  статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловіку, і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
При цьому, доводи відповідача про те, що право на отримання нарахованої за рішенням суду померлому чоловіку пенсії, може бути вирішено лише шляхом покладення зобов`язань на пенсійний орган є безпідставними, оскільки правовідносини щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, є відмінними від правовідносин, які виникають у ході виконання судових рішень.
Стаття 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  прямо зобов`язує відповідача виплатити недоодержану пенсіонером пенсію у зв`язку з його смертю, особам, які належать до кола осіб, визначених цією ж статтею та які звернулись за такою виплатою не пізніше 6 місяців з дня смерті пенсіонера.
Те, що недоодержана пенсія нарахована на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
Згідно із  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, з огляду на що підстав для скасування  рішення суду першої інстанції, не вбачається.
Керуючись ст. ст.  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
  
п о с т а н о в и в:
                    
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова