КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 756/1553/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8247/2025
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
04 червня 2025 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Каряки Анастасії Іванівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2025 року про призначення судово-технічної експертизу у складі судді Шевчука А.В.,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся у суду із позовом у якому просив про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 270 000 дол США, а також вирішити питання судових витрат.
 
В подальшому ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.
 
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення судово-технічної експертизи договору позики від 21 вересня 2020 року про передачу ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 270 000 доларів США ОСОБА_3 для отримання компетентної відповіді щодо давності тексту документу та дійсного часу нанесення підписів на документ.
 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року по даній справі призначено судово-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ.
 
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
- Чи можливо встановити час виготовлення друкованого тексту Договору позики від 21 вересня 2020 року, що здійснений на печатному пристрої і якщо можливо, вказати в який період часу виготовлено цей документ, давність друку тексту документа?
- Чи відповідає час виконання друкованого тексту Договору позики, даті вказаній у документі, а саме 21 вересня 2020 року?
 
- Чи можливо встановити час нанесення рукописних підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в Договорі позики від 21 вересня 2020 року, здійснених пастою кулькових ручок і, якщо можливо, вказати в який період часу здійснені ці підписи?
 
В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи унікальний та конверт з оригіналом договору позики від 21 вересня 2020 року на двох аркушах, а також оригінал розписки про отримання позики від 21 вересня 2020 року.
 
Надано дозвіл судовим експертам, у разі потреби, на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому (досліджуваному) документі, документах наявних та долучених до матеріалів справи.
 
На час проведення судово-технічної експертизи провадження у справі зупинено. 
 
В апеляційній скарзі адвокат Каряка А.І. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати ухвалу районного суду в частині надання дозволу судовим експертам, у разі потреби, на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому (досліджуваному) документі, документах наявних та долучених до матеріалів справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 щодо проведення судово-технічної експертизи представник не заперечував, однак неодноразово наголошував суду першої інстанції, що не надає свою згоду на вирізання або пошкодження фрагментів договору позики від 21 вересня 2020 року та розписки, оскільки це у майбутньому може призвести до порушення його прав, оскільки це унеможливить доведення тих чи інших обставин у можливих майбутніх спорах, позбавить сторони процесуальних прав, зокрема у разі непогодження з висновком експерта щодо повторного та/чи додаткового дослідження. На вказане суд першої інстанції уваги не звернув та самостійно надав дозвіл судовим експертам на знищення та пошкодження оригіналу договору.
 
Вказано, що судом при постановленні ухвали про призначення у даній справі почеркознавчої (судово-технічної) експертизи не дотримано вимог п. 4.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 №є53/5.
 
Зазначено, що сторона (власник доказу) повинен надати згоду експерту на знищення чи пошкодження досліджуваного документу, то відповідно його волевиявлення не може бути залишене без уваги судом навіть у тому випадку, коли така експертиза призначається судом. Тому згода суду на знищення чи пошкодження доказу не є абсолютною волею суду, а виключно наслідковою після отримання чи відмови у отриманні такої від власника документу.
 
У судовому засіданні в режимі відеоконференції адвокат Каряка А.І. в інтересах ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу задовольнити, адвокат Рябець Н.М. в інтересах ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
 
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Убачається, що ухвала суду оскаржується в частині надання дозволу судовим експертам, у разі потреби, на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому (досліджуваному) документі, документах наявних та долучених до матеріалів справи, а тому в решті судом не переглядається.
 
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає.
 
Матеріалами справи підтверджено, що вході розгляду даної справи предметом якої є борг за договором позики від 21 вересня 2009 року укладеного між позивачем та ОСОБА_3 , представницею ОСОБА_2 адвокатом Рябець Н.М. було заявлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи документа, для отримання компетентної відповіді щодо давності тексту документу та дійсного часу нанесення підписів на документ.
 
Призначаючи судово-технічну експертизу, районний суд поставив її розгляд питання надав в розпорядження експертів матеріали цивільної справи та конверт з оригіналом договору позики від 21 вересня 2020 року на двох аркушах, а також оригінал розписки про отримання позики від 21 вересня 2020 року.
 
Також судом надано дозвіл судовим експертам, у разі потреби, на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому (досліджуваному) документі, документах наявних та долучених до матеріалів справи.
 
Між тим висновки колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині надання дозволу експертам у разі потреби на пошкодження спірних оригіналів документів.
 
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).
 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
 
Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.
 
За приписами до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
 
Серед джерел доказів відповідно до ст. 76 ЦПК України є висновок експерта.
 
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
 
Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
 
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, вимоги до якої викладено у ст. 104 ЦПК України, а саме: в ухвалі суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
 
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України).
 
Статтею 113 ЦПК України передбачено, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту. Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експерту.
 
Звертаючись до суду із позовом, саме позивач встановлює обсяг доказів, які він подає на підтвердження заявлених вимог. Висновок експертизи в даній справі є лише одним з таких доказів, яким суд при ухваленні рішення надаватиме правову оцінку.
 
За приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
 
Так, відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.
 
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
 
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006 року).
 
Суд першої інстанції, оцінивши підстави призначення заявленої позивачем у клопотанні експертизи, зважаючи на предмет позову та необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов правильного висновку про її призначення, визначивши при цьому відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України зміст питань з яких має бути проведена ця експертиза.
 
В той же час доводи апеляційної скарги про передчасність надання судом дозволу експерту на знищення оригіналів документів заслуговують на увагу.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 108 ЦПК України експерт повинен забезпечити збереження об`єкта експертизи.
 
Якщо експертне дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей:
 
1) призначений судом експерт має одержати на його проведення відповідний дозвіл суду, який оформляється ухвалою;
 
2) залучений учасником справи експерт має повідомити відповідного учасника справи про наслідки проведення експертного дослідження, передбачені цим Кодексом, та одержати письмовий дозвіл на його проведення (ч. 4 ст. 108 ЦПК України).
 
Районний суд надаючи дозвіл у разі необхідності на пошкодження тексту, який буде досліджуватись не з`ясував об`єм та характер пошкоджень об`єкту експертизи та взагалі необхідність такого пошкодження.
 
Згідно з апеляційною скаргою ОСОБА_2 категорично заперечує щодо пошкодження документів, які є об`єктами експертного дослідження, та наполягає на їх збереженні та неушкодженості.
 
З огляду на відсутність беззаперечної необхідності повного або частково знищення тексту об`єкту експертного дослідження, що може бути встановлено лише експертом, якому доручено виконання вищезазначеної експертизи, незгоду відповідачки з таким знищенням, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо надання такого дозволу передчасним.
 
Вказане питання може бути розглянуто після надходження до суду відповідного клопотання експерта зі здійсненням оцінки об`єму та характеру необхідних пошкоджень об`єкту експертизи та дотриманням балансу інтересів сторін.
 
Окрім цього, підлягає врахуванню і та обставина, що  районним судом  під час проведення судово-технічної експертизи предметом дослідження зазначено  договір позики, разом з тим, за наслідками  вирішення клопотання  судовим експертам, без належного обґрунтування,  надано дозвіл на  фактичне знищення необмеженої кількості документів, долучених до справи, що є неприпустимим.
 
Відповідно до п.  4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
По своїй суті, за змістом апеляційної скарги ставиться питання про зміну оскаржуваного судового рішення.
 
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про внесення змін в резолютивну ухвали суду від 04 лютого 2025 року шляхом виключення висновків щодо надання дозволу судовим експертам, у разі потреби, на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому (досліджуваному) документі, документах наявних та долучених до матеріалів справи.
 
 У решті ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Каряки Анастасії Іванівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 лютого 2025 року змінити шляхом виключення з  її  резолютивної частини висновків щодо надання дозволу судовим експертам, у разі потреби, на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому (досліджуваному) документі, документах наявних та долучених до матеріалів справи.
 
 У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 05 червня 2025 року. 

Суддя-доповідач: 

Судді: