ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4945/25 Справа № 188/220/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.
за участю секретаря Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області.
В обґрунтування вимог заяви  ОСОБА_1  посилалася на те, що   ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на момент смерті фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і з яким з 2015 року до дня смерті проживала і заявник ОСОБА_1 .  ОСОБА_2 був особою похилого віку, хворів хронічною серцево-судинною недостатністю, ішемічною хворобою серця, потребував постійного догляду та допомоги. Заявник зазначає, його дружина - ОСОБА_3 , 1946 року народження, також мала потребу в постійному догляді, і вона на їх прохання у 2015 році почала проживати з ними однією сім`єю та здійснювала необхідний догляд. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після чого вони з ОСОБА_2 продовжили проживати разом як одна сім`я. Заявник зазначає, що протягом спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, були пов`язані спільним побутом, робили ремонт в будинку, який належав дружині померлого - ОСОБА_3 , а після її смерті будинок успадкувала за заповітом заявниця.  ОСОБА_1 зазначає, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю їй необхідно для вирішення питання щодо прийняття та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 . На підставі викладеного  ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (включно) за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду від  22 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Звернувшись до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою,  ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (включно) за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала у заяві, що встановлення такого факту їй необхідно для вирішення питання щодо прийняття та оформлення спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.1, 2).
Відмовляючи у задоволенні заяви  ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на її недоведеність належними та допустимими доказами у справі, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та залишення заяви  без розгляду.
У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Згідно частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
       Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку.
       Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
       Отже, згідно статті 293, частиною другою статті 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення в особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.
       Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. 
       Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 5 постанови від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
       Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
       Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. 
       Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.
       З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
       Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.
Встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , 1946 року народження, після смерті якої відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2020 року, спадкоємцем будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).
       Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2020 року, спадкоємцем квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 (а.с.7).
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у селі Дмитрівка Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.6).
       Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 грудня 2023 року державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори тимчасово виконуючого обов`язки державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори, Ломоносовій Н.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що факт постійного проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті документами не підтверджено (а.с.4, 5).
Звернувшись до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою,  ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (включно) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1, 2).
У своїй заяві ОСОБА_1 вказала, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю їй необхідно для вирішення питання щодо прийняття та оформлення спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .
Слід зазначити, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві підлягають доказуванню, зокрема, щодо встановлення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , хто із спадкоємців прийняв спадщину, чи є спадкоємці які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні. 
       Встановлення вказаного факту не носить безспірний характер, оскільки встановлення цих фактів може вплинути на права та обов`язки інших заінтересованих осіб, які не були залучені до участі у цій справі справи.
       У порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Отже, існує спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
       Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року скасувати та залишити без розгляду заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області.

       Роз`яснити  ОСОБА_1 її право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
       Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області - скасувати.
       Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області - залишити без розгляду.
       Роз`яснити  ОСОБА_1 її право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
       Вступна та резолютивна частини постанови 
       проголошена у судовому засіданні 10 червня 2025 року.
Повний текст постанови складено 11 червня 2025 року.

       Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  М.О.Макаров

О.В.Свистунова