Справа № 301/3003/24

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2025                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Васильчука А. Ю., представника потерпілого – адвоката Свиствочича Р. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/810/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Васильчука А. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.10.2024. 
       Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та на нього із застосуванням ст. 36 цього Кодексу накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. 
       З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 113343 від 17.08.2024  та постанови судді від 14.10.2024 вбачається, що 15.08.2024 об 11 год 05 хв у с. Сільце на вул. Центральна, 1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda Kodiaq», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та перед поворотом праворуч, виїхавши на смугу зустрічного руху, не надав переваги у русі автомобілю марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
       Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 113350 від 17.08.2024 та постанови судді від 14.10.2024 вбачається, що 15.08.2024 об 11 год 05 хв в с. Сільце на вул. Центральна, 1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda Kodiaq» державний номерний знак НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснивши зіткнення з транспортним засобом «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАІІ.
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник-адвокат Васильчук А. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність й необґрунтованість судового рішення у частині накладення адміністративного стягнення. Просить постанову змінити в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накласти 

-2-

на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Зазначає, що суд першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, не врахував обставини справи, визнання ним свої вини у вчиненні адміністративних правопорушень, щире розкаяння, бажання добровільно відшкодувати заподіяні збитки та дані про особу винного, який хворіє та має на утриманні п`ятьох дітей. Також просить врахувати, що ОСОБА_1 займається перевезеннями і даний виді діяльності є єдиним джерелом доходу його та сім`ї, тому позбавлення права керування поставить його родину у скрутне матеріальне становище. 
Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_3 на розгляд справи не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 269 КУпАП. При цьому враховується думка захисника та представника потерпілого, про можливість розгляду справи у відсутності вказаних осіб. 
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Васильчука А. Ю. на підтримання апеляційної скарги, представника потерпілого – адвоката Свистовича Р. С., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
-3-
       Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки останній 15.08.2024 об 11 год 05 хв у с. Сільце на вул. Центральній, 1, керуючи транспортним засобом «Skoda Kodiaq», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та перед поворотом праворуч, виїхавши на смугу зустрічного руху, не надав переваги у русі автомобілю марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом та в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 «а», 16.13 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 КУпАІІ.
       Порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «а», 16.13 Правил дорожнього руху України підтверджується, як протоколами про адміністративні правопорушення серій ЕПР № 113343 від 17.08.2024, ЕПР № 113350 від 17.08.2024, так і даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.08.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП, що стороною захисту не оспорюються. 
Між тим, при застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховано характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , його майновий стан, ступінь його вини, ставлення до вчиненого.
Згідно ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що в ній відсутні належні обґрунтування та мотиви обрання судом саме такої міри та виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.
Статтею 24 КУпАП передбачено, що обставинами які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

-4-

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Накладаючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 з урахуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції за ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції не врахував належним чином обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, відсутність обстави, які їх обтяжують та дані про особу ОСОБА_1 і застосував до останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку, є занадто суворим і тому його застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення до ОСОБА_1 апеляційним судом враховується те, що останній вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно відшкодував заподіяні збитки, хворіє, має на утриманні п`ятьох дітей, а також відсутність даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної чи кримінальної відповідальності, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. 
Враховуючи встановлене, апеляційний суд уважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 122-4 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника-адвоката Васильчука А. Ю. підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу захисника-адвоката Васильчука А. Ю. задовольнити.
       Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.10.2024 щодо ОСОБА_7 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
       Накласти на ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП із застосуванням ст. 36 цього Кодексу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
       У решті постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.10.2024 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя