ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/1661/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу    Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 ( суддя Кальник В.В.) в адміністративній справі №160/1661/25 за позовом  Приватного підприємства "САРМАТ"   до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Сармат» звернулось до суду з вимогами  визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № 0680860714 від 05.11.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головними державними інспекторами відділу перевірок у сфері обслуговування добувної промисловості та металургійного виробництва управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі Наказу від 11.09.2024 р. № 4139-п було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «САРМАТ» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного Контракту від 11.07.2022 р. № Ord-39597-Е за період з 11.07.2022 р. по 27.09.2024 р. 
За результатами перевірки складено Акт № 2932/04-36-07-14-04/31037360 від 09.10.2024 р. На підставі акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № 0680860714 від 05.11.2024 року
На думку позивача, відповідачем була порушена процедура проведення перевірки, а саме, копію Наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки було вручено головному бухгалтеру позивача разом з направленнями в перший день проведення перевірки, що свідчить про недотримання відповідачем вимог п. 78.4 ст. 78 ПК України. 
Також, позивачем звернуто увагу стосовно неправильного обрахунку пені. Зауважено, що відповідач застосував неправильний курс при розрахунку пені, здійснивши розрахунок пені із застосуванням офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановлений НБУ, станом на перший день прострочення граничного строку розрахунків, а не станом на день виникнення заборгованості, що призвело до збільшення розміру пені та стало наслідком покладення на позивача безпідставного надмірного фінансового тягаря, що є недопустимим. 
При цьому, позивач вважає, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Окремо позивачем було звернуто увагу на добросовісність поведінки Приватного підприємства «Сармат», яке зверталося із заявою від 20.07.2023 до Мінекономіки України про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків, яка була обґрунтована необхідністю продовження строків, оскільки зменшення у період воєнного стану граничних строків до 180 календарних днів призвело до додаткових обмежень щодо ведення повноцінної діяльності Приватного підприємства «Сармат». 
Проте, листом Мінекономіки України від 15.08.2023 року було відмовлено позивачу у видачі висновку з формальних підстав. При цьому, в Акті перевірки та ППР не міститься зазначення про вказані обставини, що свідчить, на думку позивача, про невсебічність проведеної перевірки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до  ч.1  ст.308 КАС  України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними  у  ній  і  додатково поданими доказами та перевіряє законність  і  обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в  межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав. 
Апеляційним переглядом справи встановлено, ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «САРМАТ» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при виконані умов зовнішньоекономічного контракту від 11.07.2022 року №Ord- 39597-E за період з 11.07.2022 року по 27.09.2024року.
За результатами перевірки складено акт від 09.10.2024 року №2932/04-36-07-14-04/31037360, відповідно до висновків якого зазначено про порушення позивачем ч.3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині несвоєчасного надходження товару від нерезидента Компанії «LAG TRAILERS NV» (Бельгія).
Контракт від 11.07.2022 №Ord-39597-E укладений між ПП «САРМАТ» (Покупець) та нерезидентом Kомпанія «LAG TRAILERS NV» (Бельгія) (Продавець) щодо придбання обладнання, напівпричіп з нержавіючої сталі у кількості 10 шт. на загальну суму 975 000 євро, на умовах поставки відповідно до замовлення 39597-Е від 11.07.2022 року. 
На виконання умов договору ПП «Сармат» перераховано на користь Kомпанія «LAG TRAILERS NV» валютну виручку на загальну суму 22 000,0 євро (екв. 820 941,00грн.), а саме:
- платіжне доручення в іноземній валюті від 09.11.2022р. №10 на суму 11 000,0 євро (екв. 401 912,50 грн.). Граничний термін надходження товару 07.05.2023;
- платіжне доручення в іноземній валюті від 17.11.2022р. №11 на суму 11 000,0 євро (екв. 419 028,50 грн.). Граничний термін надходження товару 15.05.2023.
Kомпанією «LAG TRAILERS NV» повернуто попередню оплату на користь ПП «Сармат» за контрактом від 11.07.2022 №Ord-39597-E на загальну суму 22 000,0 євро (екв. 917305,4грн.), а саме:
- платіжне доручення в іноземній валюті від 11.03.2024. №407101 на суму 22000,0 євро (екв. 917305,4 грн.)
Станом на 27.09.2024 року, відповідно до наданих до перевірки документів за Контрактом від 11.07.2022 №Ord-39597-E, обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 0,0 євро, що відповідає даним бухгалтерського обліку по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками».
На підставі висновку акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.11.2024 №0680860714, яким визначено пеню за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 805 570,66 грн.
Не погоджуючись з ППР, ПП «Сармат» було подано в порядку адміністративного оскарження скаргу до ДПС України.
Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 18.12.2024 № 37816/6/99-00-06-01-02-06 в задоволенні скарги було відмовлено.
Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням №0680860714 від 05.11.2024, позивач звернувся із позовом до суду.
Приймаючи рішення по суті про задоволення вимог позову, суд першої інстанції погодився з позицією позивача щодо неправильного обрахування суми штрафних санкцій через їх нарахування по курсу долара США до гривні станом на 05.11.2022 року, а не станом на 05.11.2021року, пославшись, при цьому, на п. 14-2 Постанови Правління НБУ «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 року № 18, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022 року. Суд першої інстанції застосував ч. 5 ст. 13 Закону №2473-VIII зазначивши, що при порушенні резидентами строку розрахунків нараховується пеня за кожний день прострочення в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Тобто якщо розрахунки за договором провадяться в іноземній валюті, то з метою обчислення розміру пені, встановленої ч.5 ст.13 Закону № 2473-VIII, вартість недопоставленого товару в іноземній валюті перераховують у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляійної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, колегія суддів зазначає про наступне.
Спірним в даній справі є питання, з якого періоду розпочинається відлік граничного строку розрахунків при здійсненні імпортних операцій та з якої дати розпочинається та припиняється нарахування пені за порушення строків таких розрахунків?
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення ними валютного законодавства встановлює Закон України «Про валюту і валютні операції» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Зокрема, частиною першої статті 13 встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно частини другої вказаної статті у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України.
Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до пункту 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 5 від 02.01.2019, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Згідно із підпунктом 2 пункту 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України №7 від 02.01.2019 року, відлік установлених Національним банком України граничних строків розрахунків розпочинається з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2473-VIII валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону № 2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону № 2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (часина восьма статті 13 Закону № 2473-VIII).
Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.
При цьому положеннями Закону № 2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. Закон України «Про валюту і валютні операції» та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики.
Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону № 2473-VIII) - відсутні.
Частинами першою - третьою статті 3 Закону № 2473-VIII передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Граничний строк- це встановлений законодавством термін, протягом якого необхідно здійснити розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів.
Якщо розрахунки не здійснені у зазначений термін, вважається порушенням граничного строку.
Пеня - це грошова санкція, яка нараховується за кожний день прострочення.
Нарахування пені розпочинається з першого дня після закінчення встановленого граничного строку.
Як встановлено з матеріалів справи, на виконання умов договору ПП «Сармат» перераховано на користь Kомпанія «LAG TRAILERS NV» валютну виручку на загальну суму 22 000,0 євро (екв. 820 941,00грн.), а саме:
- платіжне доручення в іноземній валюті від 09.11.2022р. №10 на суму 11 000,0 євро (екв. 401 912,50 грн.). Граничний термін надходження товару 07.05.2023;
- платіжне доручення в іноземній валюті від 17.11.2022р. №11 на суму 11 000,0 євро (екв. 419 028,50 грн.). Граничний термін надходження товару 15.05.2023.
Вподальшому, компанією «LAG TRAILERS NV» повернуто попередню оплату на користь ПП «Сармат» за контрактом від 11.07.2022 №Ord-39597-E на загальну суму 22 000,0 євро (екв. 917305,4грн.), а саме:
- платіжне доручення в іноземній валюті від 11.03.2024 року №407101 на суму 22000,0 євро (екв. 917305,4 грн.)
Відповідач, здійснюючи розрахунок пені за порушення строків розрахунків по зонішньо-економічним операціям ПП «Сармат», зазначив періоди порушення граничних строків розрахунків: 
- з 08.05.2023 року по 11.03.2024 року 
- з 16.05.2023 року по 11.03.2024 року
Водночас, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно з ст. 13 Закону № 2473, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відс. суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Згідно з п.п. 4 п. 3 розд. І Інструкції № 7 день виникнення порушення – перший день після закінчення встановленого НБУ граничного строку розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.
Банк розпочинає відлік граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів з дати здійснення платежу, тобто списання коштів з рахунку клієнта.
В даному випадку, перша дата: 09.11.2022 року, друга дата: 17.11.2022 року
Враховуємо, що граничні строки розрахунків за імпортом зазвичай ставляться в 180 календарних днів (на період воєнного стану) та отримуємо дату відліку граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів: за першим плежем: 08.05.2023 року, за другим платежем: 16.05.2023 року.
У разі порушення граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів нарахування пені розпочинається з першого дня після закінчення такого строку та здійснюється за кожний день прострочення, включаючи день завершення валютного нагляду відповідно до пункту 9 розділу III Інструкції №7, в даному випадку по день поверненя коштів, станом на 11.03.2024 року, оскільки керуючись п. 14 постанови НБУ «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» № 18 від 24.02.2022року, банк не може завершити здійснення валютного нагляду щодо строків розрахунків з імпорту товарів, якщо відбувається повернення імпортеру коштів з рахунку нерезидента, відкритого в банку в Україні (п. 14 прим. 19 Постанови № 18).
За порушення строків розрахунків ст. 13 Закону № 2473 передбачена пеня - 0,3% від суми неодержаних грошових коштів відповідно до договору за кожен день прострочення у гривні або у іноземній валюті, що перерахована за курсом НБУ у національну. Таким чином, за першою датою авансового платежу, кількість днів прострочення, включаючи день завершення валютного нагляду, складає 309 днів, за другою датою авансового платежу, кількість днів прострочення, включаючи день завершення валютного нагляду, складає 301день.
Разом з тим, розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних коштів за договором чи вартість недопоставленого товару.
Відлік встановленого граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів розпочинається з дня здійснення авансового платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива – здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку).
У разі порушення встановленого граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів нарахування пені розпочинається з першого дня після закінчення такого строку та здійснюється за кожний день прострочення, включаючи день оформлення митної декларації.
Повна:
Статтею 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі – Закон № 2473), який введено в дію 07 лютого 2019 року, передбачено, що Національний банк України (далі – НБУ) має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Частиною третьою cт. 13 Закону № 2473 визначено, що у разі встановлення НБУ граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого НБУ граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені НБУ, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Відповідно до п. 21 розд. II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України (далі – НБУ) від 02 січня 2019 року № 5 (далі Положення № 5), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів (граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Слід врахувати, що п. 14 прим. 2 постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі – Постанова № 18) визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Пунктом 14 прим. 3 Постанови № 18 визначено, що граничні строки розрахунків, зазначені в п. 14 прим. 2 Постанови № 18 не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій.
Згідно з п. 7 розд. II Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року № 7 (далі – Інструкція № 7) банк розпочинає відлік установлених НБУ граничних строків розрахунків з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) за операціями з імпорту товарів.
Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Відповідно до п. 9 розд. III Інструкції № 7 банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:
якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим НБУ на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог);
у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу ІМ-40 «Імпорт», ІМ-41 «Реімпорт», ІМ-51 «Переробка на митній території», ІМ-72 «Безмитна торгівля», ІМ-75 «Відмова на користь держави», ІМ-76 «Знищення або руйнування» (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД);
у разі імпорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - після пред`явлення резидентом акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі);
у разі імпорту продукції без її увезення на територію України після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором.
Разом з цим, відповідно до п. 14 прим. 6 Постанови № 18 в період запровадження воєнного стану банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Вимоги абзацу першого п. 14 прим. 6 Постанови № 18 не поширюються на випадки завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за операціями:
1) операторів телекомунікацій з оплати міжнародних телекомунікаційних послуг (міжнародного роумінгу та пропуску міжнародного трафіка);
2) з оплати страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) за договорами перестрахування (включаючи сертифікати, поліси, ковер-ноти, сліпи, бордеро премій, бордеро збитків), укладеними з перестраховиками-нерезидентами, зазначеними в підпунктах 16 – 19 прим. 1 п. 14 Постанови № 18.
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно з ст. 13 Закону № 2473, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відс. суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідальність, передбачена частиною п`ятою ст. 13 Закону № 2473, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» від 09 квітня 2022 року № 426 (п. 13 ст. 16 Закону № 2473).
Згідно з п.п. 4 п. 3 розд. I Інструкції № 7 день виникнення порушення перший день після закінчення встановленого НБУ граничного строку розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.
Враховуючи вищевикладене, відлік граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів банк розпочинає з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку).
Нормами Закону № 2473 визначаються підстави для нарахування пені, а також підстави для зупинення і поновлення нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків.
Зокрема, частиною шостою ст. 13 Закону № 2473 визначено, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою ст. 13 Закону № 2473, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою ст. 13 Закону № 2473, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої ст. 13 Закону № 2473 зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Також, частиною сьомою ст. 13 Закону № 2473 визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
У разі порушення граничного строку розрахунків за операціями з імпорту товарів нарахування пені розпочинається з першого дня після закінчення такого строку та здійснюється за кожний день прострочення, включаючи день завершення валютного нагляду відповідно до пункту 9 розділу III Інструкції №7.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення   Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 в адміністративній справі №160/1661/25  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 серпня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 22 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова