ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/32179/21                                                          Головуючий у І інстанції - Сало П.І.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 серпня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                    Головуючого-судді:                         Мельничука В.П.,     
                                          суддів:                         Кузьменка В.В., Мєзєнцева Є.І.,

                                 при секретарі:                        Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до Міністерства юстиції України, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 08.10.2021 № 3561/7 «Про відмову у задоволенні скарги», яким відмовлено у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» від 23.07.2021 вих.№ 117/28388/2021 на рішення Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової Владислави Юріївни про державну реєстрацію прав від 16.07.2021 № 59316067, № 59315856, № 59316196, № 59316364, № 59316518.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX викладено в такій редакції, зокрема:
- «Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом» (абзац четвертий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»);
- «Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд» (абзац шостий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).
На виконання вимог Закону № 2825-IX, Вінницькому окружному адміністративному суду розподілено справи, не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, зокрема і справу № 640/32179/21.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року прийнято адміністративну справу № 640/3752/19 до провадження; визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Міністерством юстиції України одночасно з відзивом на позовну заяву подано клопотання про закриття провадження у справі.
Клопотання мотивовано тим, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року клопотання Відповідача задоволено.
Закрито провадження в адміністративній справі № 640/32179/21 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до Міністерства юстиції України, Треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування наказу.
Роз`яснено Позивачу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 239 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Позивач зазначає, що спір у даній адміністративній справі зводиться до перевірки компетенції та визначених законом повноважень Відповідача під час розгляду скарги на рішення державного реєстратора, а також дотримання ним норм закону при ухвалення спірного наказу.
Таким чином, спір у цій справі в розумінні приписів статей 2, 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України є адміністративним спором та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Позивача, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представника Позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту позовних вимог вбачається, що такий спір обумовлюється незгодою Позивача з рішеннями та діями державного реєстратора, наслідком яких є, зокрема, припинення/виникнення майнових прав.
Отже, спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав та інтересів Позивача у сфері саме публічно-правових відносин, оскільки суть спору полягає в оспорюванні правомірності набуття речових прав на нерухоме майно та поновлення, на думку Позивача, його порушених майнових прав як іпотекодержателя, що є сферою приватноправових відносин.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб     (ст. 55 Конституції України).
Право на судовий захист визначено в ч. 1 ст. 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі                № 914/2006/17 дійшла висновку, що до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо Позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.
Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи та встановлено судорм першої інстанції предметом спору в цій справі є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 08.10.2021 № 3561/7 «Про відмову у задоволенні скарги», який прийнятий за наслідками розгляду скарги Позивача, та стосується рішень Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової Владислави Юріївни про державну реєстрацію прав від 16.07.2021 № 59316067, № 59315856, № 59316196, № 59316364, № 59316518 про державну реєстрацію припинення іпотеки, заборони на відчуження та переходу права власності на нерухоме майно, які приймалися не за заявою Позивача, а інших осіб (Третіх осіб у справі).
Отже, спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав та інтересів Позивача у сфері саме публічно-правових відносин, оскільки суть спору полягає в оспорюванні правомірності набуття речових прав на нерухоме майно та поновлення, на переконання Позивача, його порушених майнових прав як Іпотекодержателя, що є сферою приватноправових відносин.
Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з частинами 1, 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.
Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 826/7876/17, від 31 липня 2019 року у справі № 815/3656/16, від 04 травня 2022 року у справі № 640/17110/21, від 13 квітня 2022 року у справі № 640/7210/19, від 14 лютого 2024 року у справі № 480/435/21.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що даний спір має приватно-правовий характер і на вирішення такого спору не поширюється компетенція адміністративного суду, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо доводів Позивача, викладених в апеляційній скарзі, що що наслідком скасування оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України є лише обов`язок Відповідача повторно розглянути скаргу АБ «Укргазбанк», колегія суддів звертає увагу, що відповідно до прохальної частини Скарги, Позивач просить Колегію з розгляду скарг у сфері державної реєстрації скасувати рішення Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової В.Ю. про державну реєстрацію прав від 16.07.2021 за         № 59316067, № 59315856, № 59316196, № 59316364, № 59316518 про припинення іпотеки та про проведення державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно до третіх осіб, що за своєю суттю є втручанням у майнове право.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у цій адміністративній справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства) з одночасним роз`ясненням Позивачу можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі - без змін.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      В.В. Кузьменко

                                                                                                      Є.І. Мєзєнцев

Повний текст складено 12.08.2025 року.