ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/28245/24
Провадження № 22-ц/820/1264/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Демчук В.М.
за участю: представника позивачів ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення недоотриманої пенсії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (суддя Козак О.В.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У жовтні 2024 року ОСОБА_2  та ОСОБА_3  звернулися до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії. 
В обґрунтування позову зазначали, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі № 560/8969/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області» 01.08.2022 № 3170 про розмір грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум. 
Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду у Хмельницькій області, сума нарахованої, але невиплаченої пенсії відповідно вказаного рішення суду на момент смерті ОСОБА_4 складає 122621,33 грн.
Вказували, що вони є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину.
Враховуючи викладене вище та заяву по уточнення позовних вимог, просили суд:
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду Україна Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 частки нарахованої та недоотриманої пенсії ОСОБА_4 за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 в розмірі 61310,16 грн;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду Україна Хмельницькій області на користь ОСОБА_3 частки нарахованої та недоотриманої пенсії ОСОБА_4 за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 в розмірі 61310,16 грн;
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 недотриману пенсію в розмірі 61310,16 грн в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також 1211,20 грн судового збору, а всього разом 62521,36 грн.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_3 недотриману пенсію в розмірі 61310,16 грн в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також 1211,20 грн судового збору, а всього разом 62521,36 грн
Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Вказує, що сума коштів на виконання рішення суду не була виплачена ГУ ПФУ у Хмельницькій області ОСОБА_4 через відсутність відповідного фінансування. 
Звертає увагу суду на те, що позивачами не надано доказів того, що вони є єдиними членами сім`ї померлого ОСОБА_4 , що мають право на одержання сум нарахованих на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду.
Вважає, що висновок суду першої інстанції щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь позивачів коштів в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 є помилковим та необґрунтованим. 
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
В судовому засіданні представник позивачів просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі №560/8969/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області» 01.08.2022 №3170 про розмір грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум. (а.с. 105-106)
ОСОБА_4  помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.02.2024. (а.с. 12)
Сума нарахованої, але невиплаченої пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі №560/8969/22 за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 на момент смерті ОСОБА_4 становить 122621,33 грн. 
Згідно з довідкою № 22/02-14 від 18.09.2024, наданої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотарільного округу Львовською Н.Р., спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружина померлого - ОСОБА_2 та син померлого – ОСОБА_3 (а.с. 94)
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що позивачі мають право на отримання нарахованої, але недоотриманої пенсії після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом.
Колегія суддів погоджується із таким висновком місцевого суду, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Згідно з частинами 1 і 3 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 
Згідно з положеннями ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми встановлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в установлений законом строк вступили у спадщину після смерті ОСОБА_4 , є спадкоємцями першої черги за законом. 
Таким чином, прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємці набули право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, в тому числі і на нараховану, але неотриману ним пенсію, а тому, відповідно до статті 1227 ЦК України, вони мають право на її отримання в порядку спадкування за законом.
А тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо обов`язку ГУ ПФУ у Хмельницькій області виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недоотриману ОСОБА_4 за життя суму пенсії.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника на те, що позивачі не надали доказів факту, що вони є єдиними членами сім`ї померлого ОСОБА_4 , що мають право на одержання сум нарахованих на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду, з огляду на те, що позивачі, як член сім`ї померлого, не звертались до ГУ ПФУ в Хмельницькій області в шестимісячний строк з дня  відкриття спадщини про виплату коштів, вони є спадкоємцями за законом першої черги, які у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_4 , а тому вони успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Відповідно, такі доводи суперечать фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                 Л.М. Грох

                                       О.І. Талалай