ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 р. 	Справа № 520/12758/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., м. Харків, повний текст складено 23.06.25  у справі № 520/12758/25
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління ДПС у Харківській області                        
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, заявник) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив:
- визнати протиправною відмову-лист заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області - Світлани Подсохи №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025 в задоволенні запиту на інформацію від 10 травня поточного року, щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області – ОСОБА_2 , відповідних податків на земельні ділянки об`єкти нерухомості набуття права: 29.10.2016 загальна площа (м2): 55571 та дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 77266 і дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 50515 і дата набуття права : 04.11.2016 загальна площа (м2): 38317, а також дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа(м2): 47221 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47235 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47222 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47222 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 49932 та дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2):47842 і дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 48475 та дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 47801 і дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 47812 та дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 47222 і дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 64440 та дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 54391 і дата набуття права: 26.11.2016 загальна площа (м2): 58639 та дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 55557 та дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 55557 і дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 56914 та дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 55354 і дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 67223 та дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 55164 і дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 60004 та дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 55061 і дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2) : 62754 і дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 52035 та дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 80525 і дата набуття права: 28.12. 2016 загальна площа (м2): 75405 та дата набуття права: 28.12.2016 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 12.11.2016 загальна площа (м2): 48289 та дата набуття права: 12.11.2016 загальна площа (м2): 47867 і дата набуття права: 12.11.2016 загальна площа (м2): 47263 та дата набуття права: 12. 11.2016 загальна площа (м2): 55394 і дата набуття права: 10.12.2016 загальна площа (м2): 55603 та дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 55601 і дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 49738 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 55571 і дата набуття права : 16.07.2016 загальна площа (м2): 55643 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 22.07.2016 загальна площа (м2): 57945 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 47222 і дата набуття права: 27.07.2016 загальна площа (м2): 47262 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47875 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 64780 та дата набуття права: 25.03.2016 загальна площа (м2): 14730 і дата набуття права: 14.01.2014 загальна площа (м2): 52141 та дата набуття права: 15.01.2014 загальна площа (м2): 47221 і дата набуття права: 15.01.2014 загальна площа (м2): 104085 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 58675 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 7042 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 52412 і дата набуття права: 15.01.2014 загальна площа (м2): 47674 та дата набуття права: 15.01.2014 загальна площа (м2): 47263 і дата набуття права: 14.01.2014 загальна площа (м2): 47222 та дата набуття права: 24.02.2016 загальна площа (м2): 47263 і дата набуття права: 28.07.2018 загальна площа (м2): 54225 та дата набуття права: 26.11. 2018 загальна площа (м2): 61701 і дата набуття права: 18.07.2018 загальна площа (м2): 55603 та дата набуття права: 31.03.2018 загальна площа (м2): 49333 і дата набуття права: 20.02.2018 загальна площа (м2): 57640 та дата набуття права: 13.02.2018 загальна площа (м2): 59545 і дата набуття права: 22.02.2018 загальна площа (м2): 56550 та дата набуття права: 07.08.2016 загальна площа (м2): 41435 і дата набуття права: 25.07.2019 загальна площа (м2): 54474 та дата набуття права: 20.06.2019 загальна площа (м2): 54707 і дата набуття права: 19.07.2016 загальна площа (м2): 48894 та дата набуття права: 29.11.2019 загальна площа (м2): 47262 і дата набуття права: 20.07.2016 сімнадцять земельних ділянок, загальна площа (м2): 500 кожна, а всього - 8500(м2): та дата набуття права: 10.12.2002 загальна площа (м2): 52857 і дата набуття права: 21.10.2014 загальна площа (м2): 1200 та дата набуття права: 21.10. 2014 загальна площа (м2): 1000 і дата набуття права: 06.05.2020 загальна площа (м2): 55603 та дата набуття права: 02.10.2020 дев`ять земельних ділянок по загальна площа (м2): 2000, а всього-18000 (м2): і дата набуття права: 15.01.2021 загальна площа (м2): 55555 та дата набуття права: 15.01.2021 загальна площа (м2): 55555 і дата набуття права: 11.12.2020 загальна площа (м2): 62528 та дата набуття права: 21.10.2020 загальна площа (м2): 49750 і дата набуття права: 28.01.2021 загальна площа (м2): 59348 та дата набуття права: 27.03.2021 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 12.03.2021 загальна площа (м2): 4722 та дата набуття права: 28.01.2021 загальна площа (м2): 56800 і дата набуття права: 17.09.2020 загальна площа (м2): 52514 та дата набуття права: 16.10.2020 загальна площа (м2): 57416 і дата набуття права: 21.07.2016 три земельні ділянки, загальна площа (м2): 500 кожна, а всього - 1500 (м2): та дата набуття права: 28.10.2020 загальна площа (м2): 47751 і дата набуття права: 03.08.2023 загальна площа (м2): 220000. 
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області за запитом від 10 травня 2025 року надати інформацію, долучивши копію відповідних платіжних документів, щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області – ОСОБА_2 , відповідних податків на земельні ділянки об`єкти нерухомості набуття права: 29.10.2016 загальна площа (м2): 55571 та дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 77266 і дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 50515 і дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 38317, а також дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47221 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47235 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47222 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47222 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 49932 та дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 47842 і дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 48475 та дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 47801 і дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 47812 та дата набуття права: 07.11.2016 загальна площа (м2): 47222 і дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 64440 та дата набуття права: 04.11.2016 загальна площа (м2): 54391 і дата набуття права: 26.11.2016 загальна площа (м2) : 58639 та дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 11.11. 2016 загальна площа (м2): 55557 та дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 55557 і дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 56914 та дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 55354 і дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 67223 та дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 55164 і дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 60004 та дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 55061 і дата набуття права: 03.11.2016 загальна площа (м2): 62754 і дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 52035 та дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 80525 і дата набуття права: 28.12.2016 загальна площа (м2): 75405 та дата набуття права: 28.12.2016 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 12.11.2016 загальна площа (м2): 48289 та дата набуття права: 12.11.2016 загальна площа (м2): 47867 і дата набуття права: 12.11.2016 загальна площа (м2): 47263 та дата набуття права: 12.11.2016 загальна площа (м2): 55394 і дата набуття права: 10.12.2016 загальна площа (м2): 55603 та дата набуття права: 11.11.2016 загальна площа (м2): 55601 і дата набуття права: 10.11.2016 загальна площа (м2): 49738 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 55571 і дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 55643 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 22.07.2016 загальна площа (м2) : 57945 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 47222 і дата набуття права: 27.07. 2016 загальна площа (м2): 47262 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 47875 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 64780 та дата набуття права: 25.03.2016 загальна площа (м2): 14730 і дата набуття права: 14.01.2014 загальна площа (м2): 52141 та дата набуття права: 15.01.2014 загальна площа (м2): 47221 і дата набуття права: 15.01.2014 загальна площа (м2): 104085 та дата набуття права: 16.07.2016 загальна площа (м2): 58675 і дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 7042 та дата набуття права: 08.11.2016 загальна площа (м2): 52412 і дата набуття права: 15. 01.2014 загальна площа (м2): 47674 та дата набуття права: 15.01.2014 загальна площа (м2): 47263 і дата набуття права: 14.01.2014 загальна площа (м2): 47222 та дата набуття права: 24.02.2016 загальна площа (м2): 47263 і дата набуття права: 28.07.2018 загальна площа (м2): 54225 та дата набуття права: 26.11.2018 загальна площа (м2): 61701 і дата набуття права: 18.07.2018 загальна площа (м2): 55603 та дата набуття права: 31.03.2018 загальна площа (м2): 49333 і дата набуття права: 20.02.2018 загальна площа (м2): 57640 та дата набуття права: 13.02.2018 загальна площа (м2): 59545 і дата набуття права: 22.02.2018 загальна площа (м2): 56550 та дата набуття права: 07.08.2016 загальна площа (м2): 41435 і дата набуття права: 25.07.2019 загальна площа (м2): 54474 та дата набуття права: 20.06.2019 загальна площа (м2): 54707 і дата набуття права: 19.07.2016 загальна площа (м2): 48894 та дата набуття права: 29.11.2019 загальна площа (м2): 47262 і дата набуття права: 20.07.2016 сімнадцять земельних ділянок, загальна площа (м2): 500 кожна, а всього - 8500(м2): та дата набуття права: 10.12.2002 загальна площа (м2): 52857 і дата набуття права: 21.10.2014 загальна площа (м2): 1200 та дата набуття права: 21.10.2014 загальна площа (м2): 1000 і дата набуття права: 06.05.2020 загальна площа (м2): 55603 та дата набуття права: 02.10.2020 дев`ять земельних ділянок по загальна площа (м2): 2000, а всього - 18000 (м2): і дата набуття права: 15.01.2021 загальна площа (м2): 55555 та дата набуття права: 15.01.2021 загальна площа (м2): 55555 і дата набуття права: 11.12.2020 загальна площа (м2): 62528 та дата набуття права: 21.10.2020 загальна площа (м2): 49750 і дата набуття права: 28.01.2021 загальна площа (м2): 59348 та дата набуття права: 27.03.2021 загальна площа (м2): 55603 і дата набуття права: 12.03.2021 загальна площа (м2): 4722 та дата набуття права: 28.01.2021 загальна площа (м2): 56800 і дата набуття права: 17.09.2020 загальна площа (м2): 52514 та дата набуття права: 16.10.2020 загальна площа (м2): 57416 і дата набуття права: 21.07.2016 три земельні ділянки, загальна площа (м2): 500 кожна, а всього - 1500 (м2): та дата набуття права: 28.10.2020 загальна площа (м2): 47751 і дата набуття права: 03. 08.2023 загальна площа (м2): 220000.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що з урахуванням приписів чинного законодавства позивач має право на отримання інформації щодо сплати податків депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області – ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки об`єкти нерухомості.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовну заяву повністю.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10 травня 2025 року позивач, з посиланням на приписи Закону України “Про доступ до публічної інформації”, звернувся до відповідача з запитом на отримання інформації, в якому просив надати інформацію щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області – ОСОБА_2 , відповідних податків на земельні ділянки об`єкти нерухомості перелік, яких вже зазначено вище.
Вказаний запит обґрунтовано тим, що згідно з даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) 18.11.2024 19:21 депутат VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області – ОСОБА_2 подав щорічну декларацію за 2023 рік, у якій у третьому розділі - Об`єкти нерухомості, вказав набуття права на земельні ділянки об`єкти нерухомості, перелік яких указано вище. Позивач у зазначеному запиті вказав про необхідність надання йому відповідачем відомостей стосовно сплати ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки об`єкти нерухомості, які зазначені останнім у поданій щорічній декларації за 2023 рік.
Листом №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025 Головне управління ДПС у Харківській області відмовило позивачу у задоволенні запиту від 10 травня 2025 року, посилаючись на приписи ст. 19 Конституції України, Закону України “Про доступ до публічної інформації”, Податкового кодексу України, а також на те, що станом на дату надання відповіді ГУ ДПС не отримувало від гр. ОСОБА_2 дозволу щодо розголошення відповідної інформації.
Незгода з отриманою відповіддю на запит від 10 травня 2025 року стала підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відмова ГУ ДПС у Харківській області у задоволенні запиту ОСОБА_1 від 10.05.2025 на підставі пункту 2 частини другої статті 22 Закону України “Про доступ до публічної інформації” є правомірною.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
За змістом абзаців першого, другого статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Згідно з приписами статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Даючи офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України, Конституційний Суд України наголосив, що Конституцією України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких законами України може передбачатися обмеження прав особи на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації, оскільки реалізація цих прав не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб, у тому числі й конституційне право особи на невтручання в її особисте і сімейне життя; збирання, зберігання, використання та поширення державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням в її особисте та сімейне життя, яке допускається винятково у визначених законом випадках і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац шостий пункту 4, абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини рішення від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012).
Згідно з юридичною позицією Конституційного Суду України обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).
Конституційний Суд України також зазначив, що під правомірним обмеженням конституційних прав і свобод людини і громадянина слід розуміти, передбачену Конституцією України можливість втручання держави за допомогою юридичних засобів у зміст та обсяг конституційних прав і свобод людини і громадянина, яке відповідає вимогам верховенства права, потрібності, доцільності та пропорційності у демократичному суспільстві; метою такого обмеження є охорона основоположних цінностей у суспільстві, до яких належать, зокрема, життя, свобода та гідність людини, здоров`я і моральність населення, національна безпека, громадський порядок (абзац другий пункту 6 мотивувальної частини рішення від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019).
Отже, за позицією Конституційного Суду України право особи на доступ до інформації, гарантоване статтею 34 Конституції України, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження мають бути винятками, які передбачені законом, переслідувати одну або декілька законних цілей і бути необхідними у демократичному суспільстві. У разі обмеження права на доступ до інформації законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію вказаного права і не порушувати сутнісного змісту такого права (абзац сьомий пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 січня 2020 року № 1-р(I)/2020).
Згідно зі ст. 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. 
Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 за № 2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до частин першої, другої статті 7 Закону України "Про інформацію" право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.
Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації. Так, відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 3 Закону - право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації"  інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Положеннями статті 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону є: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Згідно зі статтею 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", якою визначені обов`язки розпорядників інформації, розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Частинами першою, другою статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації з запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
За приписами частини першої статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Частиною третьою статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Статтею 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Так, за визначенням, наведеним у статті 1 цього ж Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до приписів підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі також – ПК України) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно зі статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті  266 ПК України).
В силу приписів статті 19-1 цього Кодексу контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, до яких відносяться державні податкові інспекції:
- здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;
- контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;
- надають адміністративні послуги платникам податків, зборів, платежів.
З огляду на наведені правові норми саме Головне управління ДПС у Харківській області є розпорядником запитуваної інформації, так як володіє відповідною інформацією згідно з його компетенцією.
За змістом листа №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025, яким Головне управління ДПС у Харківській області відмовило позивачу у задоволенні запиту від 10 травня 2025 року, запитувана позивачем інформація не може бути надана та підлягає обмеженню в доступі з метою запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, такі відомості можуть бути надані за відповідним рішенням/ухвалою суду в конкретній судовій справі; для захисту репутації прав громадянина, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно у ГУ ДПС відсутні підстави у наданні інформації стосовно гр. ОСОБА_2 , а розголошення такої інформації може завдати істотної шкоди платнику податків, та шкода від надання такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Разом з цим у листі №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025 зазначено, що станом на дату надання відповіді ГУ ДПС не отримувало від гр. ОСОБА_2 дозволу щодо розголошення відповідної інформації, що позивачем під час розгляду справи не спростовано.
Надаючи оцінку правомірності відмови Головного управління ДПС у Харківській області у наданні інформації та копії документів, які запитувалися позивачем, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Згідно з підпунктом 17.1.9 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами.
За змістом абзацу першого підпункту 21.1.6 пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.
Пунктом 70.1 статті 70 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).
Згідно з приписами пункту 70.3 статті 70 ПК України до інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб, зокрема: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків.
За змістом підпункту 70.15.2 пункту 70.15 статті 70 ПК України відомості з Державного реєстру є інформацією з обмеженим доступом.
Як установлено судом, у запиті від 10.05.2025 позивач просив надати інформацію щодо подання податкової звітності та сплати податків Барвінківським міським головою Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 .
Отже, запитувана позивачем інформація є інформацією з обмеженим доступом (конфіденційною інформацією), а особа, якої ця інформація стосується, має право на її нерозголошення, проте, крім випадків, коли це прямо передбачено законами.
Один із таких випадків установлено статтею 29 Закону України “Про інформацію”, частиною першою якої передбачено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.
З урахуванням положень частини другої статті 29 цього Закону предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.
Тобто перелік видів інформації, що може бути предметом суспільного інтересу, не є вичерпним.
Зі змісту запиту позивача від 10.05.2025 судом також установлено, що позивачем в обґрунтування вимог про надання інформації щодо подання податкової звітності та сплати податків ОСОБА_2 не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що така інформація становить суспільний інтерес, який переважає право на приватність.
Водночас у запиті від 10.05.2025 позивачем не обґрунтовано, що поширення такої інформації має бути здійснене в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, що відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" є підставою для поширення відповідної інформації без згоди особи.
З урахуванням викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова ГУ ДПС у Харківській області у задоволенні запиту ОСОБА_1 від 10.05.2025 на підставі пункту 2 частини другої статті 22 Закону України “Про доступ до публічної інформації” є правомірною.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У силу правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), обов`язковою умовою визнання дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача цими діями. Відсутність підтвердженого судовим розглядом факту існування порушеного суб`єктивного права зумовлює і відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
За встановлених обставин, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності за правилами статей 72-78, 90, 211 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у спірних правовідносинах відсутнє порушення прав позивача, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду цієї справи.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів уважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
За приписами пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України питання розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішується. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 520/12758/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін