УХВАЛА
 
30 червня 2025року
м. Київ
 
справа №  211/5469/24
провадження № 61-7472ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», яка подана адвокатом Федько Надією Борисівною, на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та відновлення становища, яке існувало до порушення,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та відновлення становища, яке існувало до порушення, в якому просив визнати протиправними дії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо відмови поновлення електропостачання до квартири в АДРЕСА_1 , співвласником 1/2 частини якої є ОСОБА_1 , та зобов`язати АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» поновити послуги електропостачання до квартири.
Позов мотивовано тим, що 07 березня 1997 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. В період шлюбу в них народилося два сина - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Перебуваючи в шлюбі, за спільні кошти, придбали квартиру у АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 49,8 кв. м, житловою площею 28,7 кв.м., право власності на яку, було зареєстровано за ОСОБА_2 . Отримавши право власності, ОСОБА_2 , діючи в інтересах сім`ї, уклала договір з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на електропостачання електричної енергії в їхню квартиру. Сімейне життя не склалось, фактично шлюбні відносини припинилися в квітні 2020 року, з того часу сторони не вели сумісного господарства, права та обов`язки, притаманні подружжю також припинилися, та між ними склались неприязні відносини, у зв`язку з чим рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2022 року шлюб між ними розірваний.
На початку 2022 року ОСОБА_2 разом із молодшим сином виїхала до Польщі. Перед тим як виїхати до Польщі, вона, не повідомивши позивача, на ґрунті неприязних стосунків, для того, щоб нашкодити йому, пішла до відповідних установ, які надають комунальні послуги, та написала заяву про припинення газо-, водо- та світло постачання на час знаходження її за кордоном. Позивач залишився в Україні та намагався проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , але не зміг у зв`язку з тим, що таке проживання не можливо назвати «людським», як можливо проживати в квартирі, в якій не має електрики, води та газу. ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 щодо написання заяв стосовно відновлення постачання газу, води та електричної енергії, але вона відмовлялась це робити, вважаючи, що таким чином «виселить його з квартири», створюючи нестерпні умови для проживання. Він також звертався до організацій, з якими ОСОБА_2 уклала договори на газо-, водо- та електропостачання, але йому повідомляли, що за документами він не є ані власником, ані співвласником квартири.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 з 29 липня 2024 року є співвласником частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» із заявою про поновлення електропостачання до квартири, але йому відмовили, вказуючи, що на поновлення послуг потрібна згода другого співвласника, тобто ОСОБА_2 .
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» щодо відмови поновлення електропостачання до квартири в АДРЕСА_1 , співвласником 1/2 частини якої є ОСОБА_1 .
Зобов`язано АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» поновити послуги електропостачання до квартири в АДРЕСА_1 , співвласником 1/2 частини якої є ОСОБА_1 .
Стягнено АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на правову допомогу в сумі 6 000,00 грн. 
12 червня 2025 року засобами поштового зв`язку АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі 
№ 10- р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист прав споживачів, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.
Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Справа № 211/5469/24 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, з ціною позову за майновою вимогою, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року у справі № 211/5469/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
Д. А. Гудима
 
П. І. Пархоменко