ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1495/25 Справа № 243/1271/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 липня 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Керанчука В.Б. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2025 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 31 січня 2025 року о 21 год. 46 хв. в м. Слов`янську по вул. Серафимовича, 42 водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN MICRA, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager Alkotest на місці зупинки транспортного засобу та від проходження в медичному огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
З таким судовим рішенням не погодився захисник Керанчук В.Б. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що між ним та  ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги в апеляційному суді, але ознайомитися з матеріалами справи я зміг лише 24.04.2025 року, оскільки канцелярія суду працює не щодня. ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи та не був поінформований про її результати, хоча 08.04.2025 року повідомляв секретаря суду про перебування за межами м. Слов`янськ у зв`язку з волонтерською діяльністю. З огляду на викладене просить поновити строк для подання апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що рішення суду від 08.04.2025 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом не було належним чином встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що є обов`язковим елементом складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність правопорушення. Протокол, складений відносно ОСОБА_1 , не містить переконливих доказів його керування автомобілем у стані сп`яніння. Відеозапис з реєстратора не підтверджує рух автомобіля під його керуванням, а поліцейські не здійснили перевірку двигуна на наявність слідів нещодавнього руху, що могло б бути вирішальним доказом. Зазначає, що у своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував: доказами керування транспортним засобом можуть бути лише записи руху автомобіля до його зупинки поліцією. У даній справі таких доказів немає. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Від захисника Керанчука В.Б. надійшло клопотання про розгляд справи без участі його та  ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторін по справі, апеляційний суд вважає необхідним поновити захиснику строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду – без змін за таких підстав.
Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність  ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 984069 від 31 січня 2025 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, згідно із яким 31 січня 2025 року о 21 год. 46 хв. в м. Слов`янську по вул. Серафимовича, 42 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN MICRA, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager Alkotest на місці зупинки транспортного засобу та від проходження в медичному огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даними з рапорту працівника поліції про фактичні обставини скоєння адміністративного правопорушення, згідно якого 31 січня 2025 року о 21 год. 46 хв. в м. Слов`янську по вул. Серафимовича біля будинку 42 у комендантську годину було зупинено T3 NISSAN - MICRA н.з. НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , під час перевірки документів у якого були виявлені ознаки алкогольного сп?яніння, а саме ( характерний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Alcotest - Drager або такий огляд у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога у м. Слов?янськ на що водій відповів відмовою, у зв`язку з чим було складено протокол ААД №984069 за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР України.
DVD диском з відеозаписами, на яких зафіксовано рух транспортного засобу. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 поліцейські виявили ознаки алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено водію. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях  ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії  ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що судом не було належним чином встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , складений протокол не містить переконливих доказів керування автомобілем ОСОБА_1 у стані сп`яніння, відеозапис не підтверджує рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними. Та спростовуються вказаними захисником відеозаписами на яких зафіксовано рух автомобіля NISSAN MICRA, номерний знак НОМЕР_1 31 січня 2025 року о 21 год. 46 хв. в м. Слов`янську по вул. Серафимовича, 42.
Після зупинки транспортного засобу до нього одразу підійшли працівники поліції. За кермом зупиненого автомобіля була зафіксована особа, яку в подальшому ідентифіковано як ОСОБА_1 . Працівником поліції було виявлено у водія явні ознаки алкогольного сп`яніння та висунуто законну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння із використанням технічного приладу Drager Alkotest на місці зупинки транспортного засобу або медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження зазначеного огляду.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення. В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції є не доказами, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, причини зупинки транспортного засобу, а тому є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.
Інші доводи сторони захисту є неспроможними, не підкріплені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим апеляційний суд їх відхиляє.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та необґрунтованою, не знайшли свого підтвердження. Такі твердження апелянта суд розцінює як спробу уникнути адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого встановлена вина ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на недійсність протоколу про адміністративне правопорушення та недопустимість долучених до нього матеріалів не є обґрунтованими. Зазначені міркування не підтверджуються доказами та не впливають на правову оцінку обставин справи.
Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Керанчуку В.Б. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Керанчука В.Б. залишити без задоволення.
Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя