Ухвала
    
08 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 759/9966/22
провадження № 61-8410ск25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» та доповнення до касаційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року у складі судді: Твердохліб Ю. О., постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «А-95», ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер», товариства з обмеженою відповідальністю «Національні інформаційні системи», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивний маркетинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія», товариства з обмеженою відповідальністю «СЛМ Новини», про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2022 року ТОВ «Євро Смарт Пауер» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Консалтингова група «А-95», ОСОБА_2 , ПрАТ «Телеканал Інтер», ТОВ «Національні інформаційні системи», ТОВ «Інтерактивний маркетинг», ТОВ «МК ТРК», ТОВ «СЛМ Новини» про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, в задоволенні позову ТОВ «Євро Смарт Пауер» відмовлено.
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, подану представником ОСОБА_3 , задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Євро Смарт Пауер» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 22 500 грн. В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовлено.
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року заяву ПрАТ «Телеканал Інтер» про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року заяву ТОВ «Інтерактивний маркетинг» про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Євро Смарт Пауер» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року та  постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «А-95», ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер», товариства з обмеженою відповідальністю «Національні інформаційні системи», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивний маркетинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія», товариства з обмеженою відповідальністю «СЛМ Новини» про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.
 
02 липня 2025 року ТОВ «Євро Смарт Пауер» через підсистему Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року про стягнення судових витрат з ТОВ «Євро Смарт Пауер» на користь відповідача ОСОБА_1 , у якій просить оскаржені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі та стягнути судові витрати. 
 
У відкритті касаційного провадження в частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року слід відмовити з таких мотивів.
 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункт 3 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року необхідно відмовити, оскільки є ухвала Верховного Суду від 19 червня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Євро Смарт Пауер» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року.
 
Норми процесуального закону визначають імперативний обов`язок суду касаційної інстанції відмовити у відкритті касаційного провадження за наявності постановленої у відповідній цивільній справі ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на теж саме судове рішення. Законодавець, передбачивши такі процесуальні правила, обмежив можливість касаційного суду повертатись до вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, за касаційною скаргою якої вже відмовлено у відкритті касаційного провадження на теж саме судове рішення. Ці правила є зрозумілими, а процесуальне законодавство не містить виключень щодо їх застосування (див., зокрема, ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року в справі №640/20732/22 (адміністративне провадження № К/990/13344/24), ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2024 року в справі № 367/6682/21 (провадження № 61-14701ск24)).
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року про стягнення судових витрат з ТОВ «Євро Смарт Пауер» на користь відповідача ОСОБА_1  слід відмовити з таких мотивів.
 
Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17 (провадження № 61-17081св18)).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) зазначено, що: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21. Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27 вересня 2022 року у цій справі, то додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2022 року також слід скасувати».
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2025 року справу № 759/9966/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128594835) визнано малозначною. 
 
ТОВ «Євро Смарт Пауер» у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для ТОВ «Євро Смарт Пауер». ТОВ «Євро Смарт Пауер» вказує, що касаційна скарга стосується питання права щодо визнання порушення ділової репутації юридичної особи при поширенні недостовірної інформації про торговий знак, що використовує ця юридична особа без зазначення її повного найменування, адреси, коду ЄДРПОУ, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Також справа має значний суспільний інтерес, що проявлений журналістами в мережі Інтернет при публікації ними статей щодо відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та позивача мережі АЗС «БРСМ Нафта». Оскільки мережа АЗС «БРСМ Нафта» є однією з найбільших мереж АЗС по всій Україні, у суспільстві наявний значний інтерес щодо цієї справи, а також на цютему журналістами періодично поширюються статті. Виняткове значення для позивача справа становить тому, що суди відмовили у задоволенні позову лише з тих підстав. Що не доведено, що поширена інформація стосується саме позивача та є фактичними даними та не надавали оцінку достовірності інформації. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для позивача.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містить.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржена додаткова постанова Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року про стягнення судових витрат з ТОВ «Євро Смарт Пауер» на користь відповідача ОСОБА_1  ухвалена у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга у цій частині подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» та доповнення до касаційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «А-95», ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер», товариства з обмеженою відповідальністю «Національні інформаційні системи», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивний маркетинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія», товариства з обмеженою відповідальністю «СЛМ Новини» про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                      В. І. Крат
                                                                                                                        
                                                                                                                        І. О. Дундар 
 
                                                                                                Є. В. Краснощоков