справа № 761/12631/20
головуючий у суді І інстанції Саадулаєв А.І.
провадження № 22-ц/824/3999/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України 
 
11 серпня 2025 року                                                                           м. Київ 
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Сергія Сергійовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року
у справі за позовом фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Провіантське» про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2020 року представник Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі по тексту - фірма «Т.М.М.» - ТОВ, позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з вказаною позовною заявою до  ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між фірмою «Т.М.М.» - ТОВ та відповідачем укладено договір про участь в затратах на утримання житлового будинку та прилеглої території № 288ж/Т-03 від 17.11.2003 року. 
Проте, всупереч умовам договору, відповідач не сплачує в повному обсязі кошти за спожиті житлово-комунальних послуги, в результаті у відповідача, за спожиті житлово-комунальних послуги, утворилась заборгованість, за період з березня 2017 по січень 2020 року, у розмірі 73 941,43 грн. 
У зв`язку з відмовою відповідача від оплати за надані послуги, останній не виконав свої зобов`язання щодо утримання належного майна на загальну суму 73 941,43 грн, позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом до відповідача за захистом своїх прав та інтересів.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь фірми «Т.М.М.» - ТОВ грошові кошти у розмірі 73 941,43 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.
Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач оплачував лише ті послуги, якими він користувався. В іншій же не оплаченій відповідачем частині заявлених до нього вимог, він вбачає послуги, які або взагалі не надавались, або надавались в неналежній якості. Посилання на договори та акти виконаних субпідрядниками робіт не підтверджують їх повного та якісного виконання. Позивачем встановлювалися тарифи з грубим порушенням «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», встановленим постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 року. Позивач не привів жодного розрахунку та обґрунтування складових тарифу, як того потребує дана постанова КМУ та порушив Закон України «Про ОСББ», який встановлює, що затвердження тарифів на експлуатацію житлового будинку є правом тільки загальних зборів ОСББ. Перевірка якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком виконана згідно з вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів» (ст.10), який затверджує, що у разі ненадання послуг споживачам, чи надання їх неналежної якості - плата за послугу не нараховується. Не виконання позивачем своїх обов`язків, згідно з договором, фактично призвело до значного погіршення умов проживання відповідача в житловому будинку, до значного зниження вартості нерухомості, що належить відповідачу у вказаному будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також до неправомірного присвоєння коштів позивачем (підприємством), які вкладалися в тарифи за ЖКП та оплачувалися позивачем протягом всього часу експлуатації будинку.
Позивач подав до суду відповідь на відзив.
Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив.
Третя особа подала до суду першої інстанції письмові пояснення в яких зазначила, що вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів з відповідача фактично за ненадані та/або надані в неналежній якості послуги з утримання багатоквартирного будинку ОСББ «Провіантське» та його прибудинкової території - є штучними, неналежно обґрунтованими та незаконними.
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року задоволено позов фірми «Т.М.М.» - ТОВ.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь фірми «Т.М.М.» - ТОВ заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 73 941,43 грн та судовий збір у розмірі 2 102 грн.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Бабенко С.С. подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від               25 вересня 2024 року та ухвалити нове судову рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також просив судові витрати, включаючи витрати на правничу допомогу, покласти на позивача.
Скаржник вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм процесуального права, а також таким що винесене за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а висновки викладені у рішенні суду першої інстанції такими, що не  відповідають обставинам справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що представником скаржника подавались до суду письмові пояснення від 18.09.2024 року щодо реальних обсягів наданих житлово-комунальних послуг позивачем, проте суд першої інстанції дані письмові пояснення не врахував та не навів обґрунтування їх відхилення.
Вважає висновки суду першої інстанції про те, що комунальні послуги були надані у обсязі та вартості, заявлених позивачем не ґрунтуються на матеріалах справи
Зазначав, що суд першої інстанції, з посиланням лише на копії договорів, зміг встановити обсяг та вартість наданих позивачу послуг, які підлягають стягненню зі скаржника наступними особами:
КП «Київтеплоенерго» (на підставі договору про постачання теплової енергії у гарячій воді №340305 від 25.07.2018 року);
ТОВ «ДОЗОР СЕРВІС» (на підставі договору про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-100/10/С18 від 30.12.2017 року);
ТОВ «Київський центр профілактичної дезінфекції»(на підставі договору №03-10 від 01.01.2018 року);
ФОП ОСОБА_3 (на підставі договору на обслуговування воріт, шлагбаумів № 09/06-01 від 09.06.2017 року).
На переконання скаржника, суд першої інстанції помилково прийняв до уваги зазначені документи як докази реального надання житлово-комунальних послуг позивачеві, оскільки до перелічених вище договорів повинні бути долучені ще й акти прийому-передачі наданих послуг, які повинні підтверджувати обсяг наданих послуг, їх вартість та відсутність претензій у сторін договорів одна до одної, а також інші належні докази фактичного надання послуг. Загалом, виконання/невиконання чи неякісне виконання послуг повинно бути підтверджено не підрядниками та субпідрядниками, а саме замовником послуг (відповідачем) та з урахуванням того що послуги, які виконував позивач стосуються усіх співвласників багатоповерхового будинку повинно бути підтверджено комісією з співвласників будинку, що і було зроблено відповідачем згідно з чинного законодавства України.
Суд першої інстанції до уваги зазначені обставини не прийняв та дійшов передчасного і помилкового висновку про надання третіми особами будь-яких послуг позивачеві.
Більше того, скаржник вважає, що судове рішення у цій частині ґрунтується на припущеннях, які викладені позивачем у позовній заяві, що порушує приписи ч. 6 ст. 81 ЦПК України.
Скаржник наголошує, що предметом його апеляції є не сам факт наявності договірних відносин між позивачем та переліченими вище особами, а обсяг та вартість наданих третіми особами послуг, що визначає обсяг та вартість житлово-комунальних послуг, які реально отримав скаржник та його обов`язок оплатити спожитий об`єм житлово-комунальних послуг.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги також посилався на те, що в результаті неналежного виконання обов`язків зі сторони позивача, згідно зі               ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 26.01.2018 року комісією співвласників житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 було складено акт-претензію про порушення в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі.
В акті-претензії 26.01.2018 року зазначалося, що на підставі вказаних заяв споживачів в період з 12.01.2017 року по 26.01.2018 року була виконала перевірка по вищевказаним питанням, під час проведення перевірки позивач своїх представників до комісії не надав і на саму перевірку не з`явився.
Згідно з заяв власників приміщень та членів ОСББ «Провіантське», перевірка проводилася по виконанню позивачем істотних умов договорів про участь в витратах та утриманні житлового будинку та прилеглої території, у тому числі договору про участь у витратах на утримання житлового будинку та прилеглої території №288ж/т-03 від 17.11.2003 року.
Зазначеною перевіркою було встановлено такі обставини:
- забезпечення тепловою енергією весь період експлуатації житлового будинку та квартир АДРЕСА_3 ( ОСОБА_1 ), АДРЕСА_4 ( ОСОБА_4 ), АДРЕСА_5 ( ОСОБА_5 ) ведеться з порушеннями діючих в Україні стандартів та норм.
- показники температури повітря у квартирі відповідача свідчать про порушення стандартів послуги з опалення, що свідчить про невиконання позивачем стандартів з опалення житлових приміщень. Послуги з опалення та гарячого водопостачання с такими, що виконуються не в повному обсязі, неналежної якості;
- ні поточний ремонт ні капітальний ремонти будівельних конструкцій, обладнання та систем комунікацій позивачем не виконувалися з часу здачі об`єкта в експлуатацію по час проведення перевірки;
- вибірковий ремонт будівельних конструкцій об`єкта ведеться позивачем поверхово, неналежної якості;
- за весь період експлуатації будинку періодично - раз у два роки частково виконувалися малярні роботи вхідної групи. Роботи виконувалися силами студентів будівельного коледжу в залік учбової практики, на безоплатній основі. При цьому, ремонт конструкцій, що потріскалися на фасаді, ремонт зовнішньої теплоізоляції, ремонт гідроізоляції паркінгу та покрівлі не виконувався;
- у вересні 2016 року підприємство силами підрядника ТОВ «Будівельна мережа» виконало ремонт покрівлі паркінгу, яка є водночас автостоянкою. Ремонтні роботи були виконані некваліфіковано, неякісно без досліджень та проектно-кошторисної документації. Після цього ремонту конструкція покрівлі була ще більше порушена і протікання дощових стоків по несучим конструкціям з бетону та замокання стін паркінгу значно збільшилося;
- на об`єкті частково виконувався тільки аварійний ремонт, при цьому тільки тих систем та комунікацій, без яких будинок зовсім не міг би експлуатуватись (переривання подачі питної води, електроенергії, водовідводу), але це не є поточним ремонтом ні тим більше капітальним ремонтом;
- комісією зафіксовані випадки падіння будівельних конструкцій на терасу квартири АДРЕСА_3 , що є власністю відповідача. Ряд життєво необхідних технологічних систем, комунікацій та обладнання, що були встановлені при будівництві будинку ніколи не ремонтувались, не обслуговувались, несправні та не працюють. Зокрема, зовсім не працюють такі системи: протипожежна система, включаючи системи пожежної автоматики, сигналізації, автоматичного пожежогасіння та вентиляційної системи протизадимлення; відео та аудіо система зв`язку парадного входу з усіма приміщеннями будинку з дистанційним відкриттям вхідних дверей - домофон; зв`язок 4-х ліфтових кабін з диспетчером та пунктом охорони; будинкова геліосистема підігріву води для опалення та гарячого водопостачання; система збору та водовідводу з покрівлі паркінгу та автостоянки , тераси квартири АДРЕСА_3 , що призвело до затоплення квартири яка належить відповідачу, будинкової автостоянки та приміщень на 24 та 25 поверхах будинку.
- протипожежні системи повністю у неробочому стані, встановлені в Україні норми щодо протипожежних заходів не виконувались;
- забезпечення належного освітлення місць загального користування не здійснюється. Підприємством не забезпечено належне освітлення підходів до входу в будинок як зі сторони пандусу, так і вхідних сходів, а також освітлення спортивного та ігрового майданчика та домової автостоянки на покрівлі паркінгу. На всіх об`єктах прибудинкової території освітленість не перевищує - 2 лк;
- комісією встановлені численні порушення норм, встановлених Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, зокрема: систематично порушувалися вимоги щодо шумового комфорту жителів будинку, вивіз сміття проводився пізніше 23 години вечора і до 7 ранку; під час зберігання побутових відходів у контейнерах регулярно хоч раз на місяць відбувалося їх загнивання, розкладання, через порушення термінів зберігання в холодний період року; постійно порушувалися вимоги до контейнерів для зберігання побутових відходів по забезпеченню їх миття та дезінфекції; - кришки завантажувальних клапанів сміттєпроводів на сходових клітках не обладнані ущільнювачами з гумовою прокладкою з метою герметизації та захисту від шуму. Зовсім не виконувалися вимоги норм для житлових будинків щодо щотижневого чищення, дезінфекції, дезінсекції і дератизації каналів сміттєпроводу; постійно порушується категорична заборона скидати побутові відходи із сміттєпроводу безпосередньо на підлогу сміттєприймальної камери;
- згідно з інформації від керуючої житловим будинком ОСОБА_6 послуги з прибирання житлового будинку та прибудинкової території виконує по договору з підприємством ТОВ «Еліт Комфорт». Комісією встановлено, що послуги з прибирання ніколи не виконувалися робітниками цієї компанії. Прибирання всього будинку та прибудинкової території фактично виконує одна приватна особа, при цьому порушуючи всі діючі нормативи для таких робіт. Якість прибирання неналежна;
- озеленіння прилеглих до будинку територій позивачем не виконувалося;
- позивач відмовився надати комісії всю необхідну експлуатаційну документацію стосовно ліфтів. Комісією відзначається, що за період перевірки у житловому будинку споживачами було зафіксовано 9 зупинок експлуатації ліфтів з причини необхідності аварійного ремонту різних проміжків часу. Одна з зупинок експлуатації вантажного ліфта була більш ніж на два місяця. Комісією зроблено висновки, що позивачем порушені вимоги Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів;
- послуги з забезпечення контролю за пересуванням (не допуском) сторонніх осіб та переміщенням товар-матеріальних цінностей в межах нежитлового фонду житлового комплексу виконувалися неналежної якості.
Відповідно до загальних висновків комісії, виконавцем послуг - позивачем всі без винятку послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території згідно своїх обов`язків перед споживачами не виконувались, або виконувалися неналежної якості.
Окрім зазначеного вище, представник апелянта звернув увагу суду на те, що акт-претензія від 26.01.2018 року, була складена комісією співвласників житлових приміщень. Після утворення складу комісії листом №01-01/009 від 26.12.2020 року та продубльовано листом №01-01/009-1 від 26.12.2020 року позивача було запрошено до участі у роботі комісії. 
Результати перевірки оформлені актом-претензією та двічі направлені двома листами за підписом відповідача - Сквирського О.Я. на адресу позивача, а саме листи №01-18/2 від 27.01.2018 року та №01-18/3 від 26.02.2018 року. У даних листах були, в тому числі, вказані вимоги щодо здійснення перерахунку вартості послуг наданих позивачем.
Для перевірки усунення позивачем всіх порушень та недоліків у виконанні житлово-комунальних послуг, проведення перерахунків розміру плати за перерву у наданні таких послуг та їх попаданні або наданні не в повному обсязі комісією співвласників була виконана перевірка за період з                 24.09.2018 року по 24.12.2020 року.
Зазначав, що до участі в роботі комісії було запрошено представників позивача листом №01-05/056 від 16.08.2018 року, проте позивач не направив свого уповноваженого представника для участі у зазначеній перевірці.
Вважає, що системне ігнорування позивачем його участі у складанні актів-претензій свідчить про свідоме ухилення позивача від складання актів з відповідачем та іншими співвласниками житлових квартир у будинку, та, як наслідок, ухилення від понесений відповідальності за ненадані та неякісно надані послуги.
Вважає висновок суду першої інстанції про те, що позивачем було порушено встановлену законодавством процедуру чи занадто довгі строки роботи комісії - помилковим і суперечать вимогам діючого законодавства, а також такими, що взагалі не повинні були розглядатися судами після того, як вони вступили в дію згідно до Закону України тобто вже через п`ять днів після отримання їх позивачем.
Також на переконання представника скаржника, суд першої інстанції повністю проігнорував вимоги ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», який затверджує, що у разі ненадання послуг споживачам, чи надання їх неналежної якості - плата за послугу не нараховується. Суд ретельно не дослідив та проігнорував докази представлені сторонами по суті, вдався тільки до поверхневої їх оцінки та не надав відповідь на головне питання - чи були надані позивачем (виконавцем) усі послуги згідно з договору і чи були вони належної якості. 
В апеляційній скарзі представник апелянта зазначав також те, що надані позивачем копії квитанції про оплату вартості комунальних послуг та копії договорів з третіми особами про надання комунальних послуг, так само як і акти приймання-передачі послуг що укладені на їх виконання не можуть бути доказом надання певних послуг позивачем.
23.01.2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника фірми «Т.М.М.» - ТОВ - Соколової О.П., просила рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 22-69 том 5).
Представник позивача заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вважала, що оскаржуване відповідачем рішення суду першої інстанції є законним, об`єктивним та повністю обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
18.02.2025 року до Київського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява (письмові пояснення) від представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка С.С., де представник відповідача просив врахувати викладені в цих письмових поясненням доводи та аргументи, також підтримав вимоги апеляційної скарги.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в додатках до поданої заяви представник відповідача подав клопотання про виклик і допит свідків.
Клопотання обґрунтоване тим, що заявник у письмових пояснення до суду апеляційної інстанції при розгляді справи в суді першої інстанції ним було заявлено клопотання про виклик і допит свідків, однак у його задоволенні було відмовлено. З огляду на це заявник заявляє клопотання такого ж змісту на стадії апеляційного провадження. Наголошував також, що заявник долучив до матеріалів справи максимум документальних доказів, які зміг отримати, однак для повного та всебічного розгляду справи і з метою підтвердження/спростування обставин, наведених у позовній заяві та у процесуальних документах заявника, вважає, що суд повинен викликати і допитати свідків. Зазначав також, що свідки які фіксували (актували) відповідні юридичні факти, знають і можуть повідомити суду всі відомі їм обставини про наявність, регулярність, особливості, обсяг і зміст зафіксованих ними порушень позивача при виконанні ним послуг по утриманню та експлуатації багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . З огляду на викладене, представник апелянта просив викликати та допитати в якості свідків: ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_6 та ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_7 .
Розглянувши подане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про виклик свідків, з таких підстав.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Встановлено, що предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за утримання житлового будинку та прилеглої території.
Дослідивши апеляційну скаргу, матеріали справи та клопотання, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що покази свідків, не можуть вважатись допустимими доказами сплати відповідачем за спожиті житлово-комунальні послуги. Доведення обставин сплати чи несплати відповідачем коштів за житлово-комунальні послуги, може бути підтверджено відповідними бухгалтерськими чи банківськими документами відповідно до вимог законодавства України.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання про допит свідків, оскільки правовідносини які виникли між сторонами, а саме щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, не можуть спростовуватися поясненнями свідків, тому підстав для задоволення клопотання на стадії апеляційного розгляду справи немає.
 
Також, 28.02.2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка С.С.  про розгляд справи з призначенням судового засідання та викликом сторін.
Заява обґрунтована тим, що для сторони відповідача ця справа має вкрай важливе значення, адже сума, яку безпідставно хоче стягнути позивач є занадто значною для ОСОБА_1 , який являється пенсіонером та не працевлаштований. Більше того, в умовах війни в країні, економічної кризи, в час, коли останні збережені кошти йдуть на допомогу Збройним Силам України, ця сума є ще більш непомірним тягарем для відповідача.
Вважає, що дана категорія справ - про стягнення комунальних платежів, не відноситься до легких, адже винесення обґрунтованого, законного та об`єктивного рішення, суду потрібно дослідити значний обсяг документів, тому числі розрахунків, та доказів, поданих всіма учасниками судового процесу.
Розглянувши подану представником відповідача заяву,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частинами 5, 6 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить                   3 028 грн.
Предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 73 941,43 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн*30 = 90 840 грн), спірні правовідносини не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, та, зважаючи на предмет доказування, ця справа не відноситься до тих, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для перевірки доводів викладених в позовній заяві та апеляційній скарзі представника відповідача.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).
Отже, враховуючи вищевикладене, розгляд цієї справи з повідомленням учасників справи можливий лише з урахуванням конкретних обставин, які перешкоджають суду апеляційної інстанції вирішити спір по суті без особистої явки сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення обставин справи та перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, та стороною відповідача не наведено обставин справи, які перешкоджають суду апеляційної інстанції вирішити спір по суті без особистої явки сторін, у зв`язку з чим клопотання про розгляд справи з повідомленням учасників справи задоволенню не підлягає.
 
Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що фірма «Т.М.М.» - ТОВ є експлуатуючою організацією і надає житлово-комунальні та інші послуги у будинку АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 05.12.2003 року.
Між фірмою «Т.М.М.»-TOB та відповідачем укладено договір про участь в затратах на утримання житлового будинку та прилеглої території № 288ж/Т-03 від 17.11.2003 року (а.с. 15-16 том 1).
Предметом цього договору, відповідно до п.1.1. договору є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку, в якому знаходиться квартира співвласника та прилеглих до неї територій.
Згідно з розділу 2 договору співвласник зобов`язаний своєчасно, в терміни та порядку, встановлені п. 3.1. цього договору, пропорційно своїй частці власності в цьому житловому будинку і в розмірі визначеному чинним законодавством оплачувати Підприємству спожиті послуги, а саме диспетчеризацію та технічне обслуговування ліфтів, вивезення побутових відходів, обслуговування вузлів обліку житлового будинку, їх стандартизацію та метрологію, обслуговування водостоків, люків дим вентиляційних каналів, протипожежну автоматику, внутрішні і зовнішні тепло- і електропроводів будинку, і, дезінфекцію, дератизацію, послуги аварійних служб, підготовку будинку до експлуатації в зимовий період, електроенергію на роботу ліфтів, на освітлення сходових майданчиків, опалення місць загального користування, воду на помивши і полив прилеглої території, податок на землю матеріальні витрати, витрати на утримання адміністративних приміщень та апарату управління, санітарне обслуговування прилеглої території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування, комунальні та інші платежі, передбаченні чинним законодавством України та цим договором.
Згідно п. 3.1. договору співвласник сплачує спожиті послуги до 10-го числа наступного місяця, у розмірі, зазначеному у наданому рахунку на оплату послуг, який є одночасно актом виконаних послуг.
Згідно з п. 3.3 договору розцінки та тарифи на послуги, що надаються фірмою «Т.М.М.»-TOB визначаються розрахунковим шляхом, на підставі фактичних витрат на утримання та експлуатацію житлового комплексу. Це підтверджується копіями «Складових тарифу на послуги з утримання» та «Деталізованого звіту, щодо складових тарифу на послуги з утримання», що додаються до позовної заяви а також актами здачі-прийняття робіт.
Послуги з постачання теплової енергії у гарячій воді на об`єкті здійснювало КП «Київтеплоенерго», що підтверджується копією договору про постачання теплової енергії у гарячій воді № 340305 від 25.07.2018 року (а.с. 108-109 том 1).
Послуги з прибирання прибудинкової території на об`єкті здійснювало TOB «Еліт Комфорт», що підтверджується копією договору про надання послуг № 52 від 15.03.2012 року та актами надання послуг (а.с. 116-119 том 1).
Послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту устаткування систем відеоспостереження за вказаною адресою надавало TOB «Вамарк девелопмент», що підтверджується копією договору про надання послуг № ТО від 01.04.2018 року та актами надання послуг (а.с. 155-157 том 1).
Обслуговування ліфтового обладнання за вказаною адресою надавало TOB «ТЕХНО ЛІФТ», що підтверджується копією договору на виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтового обладнання № 01-12/15 від 30.12.2015 року та актами надання послуг (а.с. 176-180 том 1).
Охоронні послуги на об`єкті здійснювало TOB «Гарантії розвитку охорони міст», що підтверджується копією договору про надання охоронних послуг № 01/11/14 від 01.11.2014 року та актами здачі прийняття робіт (а.с. 238-244 том 1).
Послуги з спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті здійснювало TOB «ДОЗОР СЕРВІС», що підтверджується копією договору про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-100/10/С18 від 30.12.2017 року (а.с. 26- том 2).
Послуги з дератизації за вказаною адресою надавало TOB «Київський центр профілактичної дезінфекції», що підтверджується копією договору № 03-10 від 01.01.2018 року (а.с. 57-58 том 2).
Послуги з обслуговування воріт, автоматичних шлагбаумів на об`єкті здійснювало ФОП ОСОБА_7 , що підтверджується копією договору на обслуговування воріт, шлагбаумів № 09/06-01 від 09.06.2017 року (а.с. 89 том 2).
З 01.03.2017 року, на підставі розрахункових витрат на утримання житлового будинку, затвердженого фірмою «Т.М.М.»-ТОВ, вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_2 і складала 5,77 грн/кв.м. з ПДВ. Зазначене підтверджується складовими тарифами на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.
06.03.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у лютому місяці відповідачу нараховано до сплати - 3 343,16 грн.
07.04.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у березні місяці відповідачу, нараховано до сплати - 1 651,25 грн.
04.05.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у квітні місяці відповідачу нараховано до сплати  - 1 670 грн 27 коп.
02.06.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у травні місяці відповідачу нараховано до сплати -  1 516,85 грн.
13.07.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у червні місяці відповідачу нараховано до сплати  -1 516, 85 грн.
04.08.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у липні місяці відповідачу нараховано до сплати - 1 440,14 грн.
06.09.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у серпні місяці відповідачу нараховано до сплати - 1 450,53 грн.
Розпорядженням КМДА №932 від 01.08.2017 року «Про встановлення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останнім не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» за адресою АДРЕСА_2 встановлено тариф на житлово-комунальні послуги у розмір 6,54 грн./кв.м.
04.10.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у вересні місяці відповідачу: нараховано до сплати - 1 592,67 грн.
03.11.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у жовтні місяці відповідачу нараховано до сплати - 1756 грн. 55 коп.
08.12.2017 року за надані житлово-комунальні послуги у листопаді місяці відповідачу нараховано до сплати - 2807 грн. 91 коп.
21.12.2017 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі 1195 грн. 23 коп.
04.01.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у грудні місяці Відповідачу нараховано до сплати 3202 грн. 39 коп.
17.01.2018 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі 1240 грн. 54 коп.
06.02.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у січні місяці відповідачу нараховано до сплати -3868 грн. 01 коп.
13.02.2018 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі 1770 грн. 90 коп.
06.03.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у лютому місяці відповідачу нараховано до сплати - 3566 грн. 02 коп.
27.03.2018 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі 1483 грн. 81 коп.
04.04.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у березні місяці відповідачу нараховано до сплати - 3410 грн. 34 коп.
03.05.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у квітні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2342 грн. 29 коп.
01.06.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у травні місяці відповідачу нараховано до сплати - 1968 грн. 66 коп.
03.07.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у червні місяці відповідачу нараховано до сплати - 1728 грн. 35 коп.
Розпорядженням КМДА №937 від 01.06.2018 року «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останнім не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» за адресою АДРЕСА_9 встановлено тариф на житлово-комунальні послуги у розмір 8,62 грн./кв.м.
01.08.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у липні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 027,39 грн.
04.09.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у серпні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 027,39 грн.
02.10.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у вересні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 027,39 грн.
06.11.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у жовтні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 027,39 грн.
13.12.2018 року за надані житлово-комунальні послуги у листопаді місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 935,39 грн.
26.12.2018 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі 908 грн. 
08.01.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у грудні місяці відповідачу нараховано до сплати - 4 954,91 грн.
14.01.2019 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі                   2 927,52 грн.
11.02.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у січні місяці відповідачу нараховано до сплати - 5 472,14 грн.
20.02.2019 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі                    3374,60 грн.  
05.03.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у лютому місяці відповідачу нараховано до сплати - 3 546,09 грн.
18.03.2019 року відповідачем сплачена частина коштів у розмірі                  1 448,55 грн.  
16.04.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у березні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 536,82 грн. 
10.05.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у квітні місяці відповідачу нараховано до сплати  - 2 191,90 грн. 
17.06.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у травні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 097,54 грн. 
18.07.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у червні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 097,54 грн.
З 01.07.2019 року, на підставі розрахункових витрат на утримання житлового будинку, затвердженого фірмою «Т.М.М.»-TOB, вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для будинку АДРЕСА_2 складала 10,95 ґрн./кв.м. з ПДВ.
19.08.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у липні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 528,50 грн. 
16.09.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у серпні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 528,50 грн.
16.10.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у вересні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 528,50 грн.
06.11.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у жовтні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 528,50 грн. 
03.12.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у листопаді місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 528,50 грн. 
10.01.2019 року за надані житлово-комунальні послуги у грудні місяці відповідачу нараховано до сплати - 7 093,97 грн.
13.01.2020 року за надані житлово-комунальні послуги у січні місяці відповідачу нараховано до сплати - 2 873,95 грн.
Також судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2023 року у справі №761/40264/21, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фірми «Т.М.М.»-ТОВ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Провіантське» про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
В судовому рішенні встановлено, що позивачем не було доведено належними доказами дотримання регламентованої ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедури, в частині надання своїх заперечень щодо неналежного надання або ненадання послуг обумовлених п.1.1 укладеного договору між позивачем та відповідачем, що як наслідок фактично позбавило виконавця послуг за договором перевірити обґрунтованість претензій позивача та підтвердити виконання/невиконання відповідачем договірних зобов`язань, а тому суд констатує відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуг наданих позивачу за договором, враховуючи період їх ненадання або надання послуг неналежної вартості.
Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2024 року у справі №761/40264/21, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка С.С. залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року залишено без змін. У постанові судом встановлено, що з огляду на порушення процедури оформлення претензії споживача до виконавця послуг, відсутність належних та достатніх доказів надання позивачу комунальних послуг в повному обсязі та належної якості не може слугувати підставою для зобов`язання відповідача провести відповідний перерахунок згідно з актів-претензій, наданих до позовної заяви, які є неналежними доказами.
Вирішуючи цей спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що між позивачем та відповідачем 17.11.2003 було укладено договір № 288ж/Т-03 про участь у витратах на утримання житлового будинку і прилеглої території, умови якого позивачем було виконано, відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, та судовими рішеннями у справі № 761/40264/21 не було встановлено порушень прав відповідача з боку позивача під час надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості у розмірі 73 941,43 грн.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Відповіднодо ст. 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи зі змісту ст. 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно - технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Тобто, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі                           № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
Аналогічний висновок щодо застосування норм права в подібних правовідносинах викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 904/7183/17 та в постанові Верховного Суду від                 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.
У даному випадку між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, за якими у житловому будинку АДРЕСА_2 , позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, нарахування плати за які, здійснювалося відповідно до виставлених рахунків, які відповідачем не оспорені.
Матеріали справи свідчать, що позивачем на підтвердження своїх вимог було надано копію акту звірки та деталізовані структури тарифів, розрахунки вартості витрат.
При цьому, зобов`язання відповідача оплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території виникає внаслідок фактичного отримання наданих житлово-комунальних послуг, а не лише внаслідок укладення відповідного договору.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме відповідач, як власник майна у силу приписів ст. 322 ЦК України зобов`язаний його утримувати майно й, як фактичний споживач житлово-комунальних послуг несе обов`язок їх оплати у встановлені строки.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем факту надання послугв повному обсязі є безпідставними, оскільки щомісячні рахунки на оплату, що долучені до позову, є належними, допустимими і достатніми доказами надання послуг за договором.
Відповідно до умов п. 3.1 укладеного між сторонами договору, споживач сплачує спожиті послуги не пізніше 10-го числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі рахунку на оплату, який є одночасно актом виконаних послуг (а.с. 16 том 1).
У справі відсутні докази того, що відповідач відмовлявся від послуг, які надає фірма «Т.М.М.»-ТОВ з управління та утримання будинку та прилеглої території. Відтак відповідач має обов`язок оплатити вартість отриманих ним послуг.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу наявного в матеріалах справи акту-претензії від 26.01.2018 року про порушення в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є безпідставними, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції враховано обставини справи № 761/40264/21, де постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2024 року залишено без задоволення апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка С.С., а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2023 року про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до фірми «Т.М.М.» -ТОВ про зобов`язання вчинити дії, - залишено без змін.
У справі № 761/40264/21 суди встановили, що акти-претензії, складені за наслідками за наслідками роботи комісії ОСББ «Провіантське» не містять зазначення яка саме послуга не була надана позивачу, строку її ненадання, або надання неналежної якості. При цьому перша перевірка наданих послуг тривала в період з 12.01.2017 року по 26.01.2018 року, а друга - з 24.09.2018 року по 24.12.2020 року, що не відповідає визначеному законодавством порядку для проведення перевірки з метою здійснення споживачу відповідного перерахунку. За таких обставин суд у справі № 761/40264/21 дійшов висновку, що з огляду на порушення процедури оформлення претензії споживача до виконавця послуг, відсутність належних та достатніх доказів не надання позивачу ( ОСОБА_1 ) комунальних послуг в повному обсязі та належної якості, надані ОСОБА_1 акти-претензії не є належними доказами.
А тому з огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що Акти-претензії від 26.01.2018 року та від 24.12.2020 року, на які посилається відповідач як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, є неналежними доказами, оскільки складені з порушенням порядку, визначеному законодавством України.
Відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд також враховує, що ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та ст. 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою                      № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова Верховного Суду від 17.12.2019 року у справі №641/1793/17).
Тому, факти, які були встановлені судом, зазначені у відповідному рішенні суду (у справі № 761/40264/21) не можуть піддаватись сумніву та не потребують доказуванню. Тобто фірмою «Т.М.М.»-ТОВ було підтверджено факт надання послуг у повному обсязі та належної якості за адресою АДРЕСА_2 , в тому числі і щодо квартири АДРЕСА_3 .
Доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем копії квитанції про оплату вартості комунальних послуг та копії договорів з третіми особами про надання комунальних послуг, так само як і акти приймання-передачі послуг що укладені на їх виконання не можуть бути доказом надання певних послуг позивачем, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, оскільки надані позивачем договори в судовому порядку не оспорювались та є чинними. Натомість надані позивачем копії квитанцій є належними доказами, що  завірені представником позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково прийняв до уваги договір, укладений між фірмою «Т.М.М»-ТОВ та  ОСОБА_1 від 17.11.2003 року, оскільки такий договір викладений російською мовою, без додавання перекладу документа на українську мову, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів того, що укладаючи цей договір у 2003 році відповідач не розумів значення та умови укладеного договору. Тому договір № 288ж/Т-03 від 17.11.2003 року є належним та допустимим доказом у справі.
Інші доводи апеляційної скарги відповідача також не спростовують висновків суду.
Зважаючи на те, що апеляційним судом не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, а інших обґрунтованих доводів щодо незаконності рішення апеляційна скарга не містить, тому підстав для її задоволення немає.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо судових витрат.
За правилами ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Сергія Сергійовича залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня                2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                              Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                              О.Ф. Лапчевська