16.07.25
33/812/299/25
Справа № 490/6235/24
Провадження № 33/812/299/25

ПОСТАНОВА
Іменем України
15 липня 2025 року                                                м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Тищук Н.О., 
із секретарем – Горенко О.В.,
без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника – адвоката Михайлова Гліба Вадимовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Михайлова Г.В. на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення – 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, 

П О С Т А Н О В И В:
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2025  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
23 червня 2025 року захисник  ОСОБА_1 , адвокат Михайлов Г.В. подав  апеляційну скаргу на постанову суду з клопотанням про поновлення строку. 
Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права та безпідставністю висновків суду про доведеність керування  ОСОБА_1  транспортним засобом. Вказав, що єдиним доказом вини останнього є пояснення іншої особи, також вказав на відсутність на відео обставин зупинення транспортного засобу та виявлення поліцейськими ознак сп`яніння особи.
Посилаючись на викладене, адвокат Михайлов Г.В. просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, враховуючи те, що вперше апеляційну скаргу було подано 11 червня 2025 року, проте постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2025 року її було повернуто апелянту.
Крім того, необхідно зазначити, що клопотання адвоката Михайлова Г.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в проведенні слідчих дій (без підтвердження даної обставини належними доказами) надійшло до суду 15 липня 2025 року об 11 год 32 хв, в той час як справа була призначена до розгляду на 15 липня 2025 року на 11.00 год. 
За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі – Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 130 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).
Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівник поліції відбирає пояснення у чоловіка, який пояснив, що виїжджав з паркувального майданчику по вул. Маріупольська та відчув раптовий удар. З-за керма автомобіля, який здійснив удар, вийшов ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, намагався втекти, однак вони його затримали. Далі працівник поліції спілкується з ОСОБА_1 , який має явні ознаки сп`яніння - має порушення координації руху та мови, поведінку, що не відповідає обстановці, шатку ходу, нечітко розмовляє. 
На відео о 22:51:43 ОСОБА_1 зазначає, що: «Я їхав і нікого не помітив, обична ситуація». О 22:55:36 він зазначає: «Та я не п`яний їхав за кермом». Будь-яких заперечень щодо керування ним автомобілем не висловлював.
На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився. 
Довід апеляційної скарги про недоведеність керування транспортним засобом ОСОБА_1 , апеляційний суд оцінює критично, оскільки з доданого до протоколу відеозапису достеменно вбачаються його пояснення як водія. Крім того, з пояснень водія автомобіля «Тесла», які маються на відеозапису, чітко вбачається, що він підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.
Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.
При цьому, апеляційний суд враховує, що адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП відносяться до тих правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечними як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
У справі, яка переглядається, не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови.
Тому приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Михайлова Гліба Вадимовича залишити без задоволення.
       Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                         Н.О.Тищук