КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                   
Справа № 370/660/21                                     Головуючий у 1 інстанції: Тандир О.В.
        Провадження № 22-ц/824/3652/2025                  Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2025року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
секретар                                        Тіткова І.Ю.,
 
розглянувши апеляційну скаргу  адвоката Судакова Валерія Валерійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 , на рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 року, ухвалене в смт. Макарів в складі судді Тандира О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики,-
 
в с т а н о в и в:
 
У березні 2021 року   ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за договором позики. Зазначив, що 19 серпня 2018 року він та відповідач укладели договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 у борг кошти у розмірі 10 000 000,00 грн., а ОСОБА_2 зобов`язався повернути позику до 10 січня 2021 року. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконав своїх зобов`язань за договором позики, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 19 серпня 2018 року в сумі 10 000 000,00 грн. 
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000 000,00 грн. боргу, 11350,00 грн. судових витрат, а всього 10011350,00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
22 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити. Посилається на порушенням норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.  ОСОБА_1 не було відомо про наявність у провадженні Макарівського районного суду Київської області даної справи. ОСОБА_2 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, фактично справа розглянута за його відсутності. Він не вчиняв жодної процесуальної дії у цій справі, всі наявні у заявах до суду підписи виконані не ним, а іншою особою. ОСОБА_4 не укладав з ОСОБА_3 договір позики, не отримував від позивача грошові кошти, не підписував відповідь на претензію. Підписи на цих документах виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою. Апелянт зазначає, що рішення суду впливає на права та обов`язки спадкоємиці ОСОБА_1 , оскільки вона має відповідати за борги померлого батька після його смерті.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року залучено ОСОБА_1 до участі в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року за клопотанням адвоката Судакова В.В., який є представником ОСОБА_1 , призначена посмертна почеркознавча експертиза та зупинено провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 червня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики поновлено у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 вартості експертного дослідження.
В судове засідання  ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.
Позивач ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до договору позики від 19 серпня 2018 року ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 10 000 000,00 грн. та зобов`язався їх повернути у термін до 10 січня 2021 року (а.с. 5).
На підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів ОСОБА_3 надав акт прийому-передачі грошових коштів від 19 серпня 2018 року (а.с. 7 т. 1).
11 січня 2021 року ОСОБА_3 вручив ОСОБА_2 претензію про повернення боргу з вимогою про сплату заборгованості (а.с. 8 т. 1). ОСОБА_2 надав відповідь, що не заперечує наявність заборгованості, але не має можливості повернути гроші через складне матеріальне становище (а.с. 9 т. 1). 
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , стягнув  з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000 000,00 грн. боргу.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження вимог про стягнення заборгованості ОСОБА_3 надав суду копію договору позики від 19 серпня 2018 року та акт прийому-передачі грошових коштів від 19 серпня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 отримав у позику грошові кошти у сумі 10 000 000,00 грн. та зобов`язався повернути їх у строк до 10 січня 2021 року. ОСОБА_2 не оспорював укладення ним вказаного договору з ОСОБА_3 та отримання ним позики.  
В суді першої інстанції ОСОБА_2 визнав вимоги ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за вказаним договором позики та не заперечував проти їх задоволення. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 .
Посилання апелянта про те, що ОСОБА_4 не укладав з ОСОБА_3 договір позики, не отримував від позивача грошові кошти, не підписував відповідь на претензію, та не вчиняв жодної процесуальної дії у цій справі не доведені жодними доказами.  Призначена за клопотанням представника ОСОБА_1 посмертна почеркознавча експертиза не була проведена через несплату її вартості ОСОБА_1 .
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 ,підлягає залишенню без задоволення, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 рокубез змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Судакова Валерія Валерійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 18 липня 2025  року. 

Суддя-доповідач                                                   Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                            Кафідова О.В.
 
                                                                                   Оніщук М.І.