ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

            03 липня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/6303/24	

Головуючий суддя І інстанції – Савонюк М.Я.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року в адміністративній справі №340/6303/24 за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області  про визнання протиправним та скасування рішення, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №002547/11-28-24-10/2617903607 від 31.07.2024, яким застосовано до ОСОБА_1 суми штрафу у розмірі – 2344,84 грн. та пені у розмірі – 1820,65 грн., за період з 20.04.2018 до 05.11.2018, а всього: 4165,49 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №002547/11-28-24-10/2617903607 від 31.07.2024, яким застосовано до ОСОБА_1 суми штрафу у розмірі – 2344,84 грн. та пені у розмірі – 1820,65 грн., за період з 20.04.2018 до 05.11.2018, а всього: 4165,49 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що  спірне рішення було прийнято у відповідності з приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що свідчить про відсутність правових підстав для його скасування.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна  скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 є адвокатом та з 31.01.2008 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області, як самозайнята особа, яка проводить незалежну професійну діяльність (адвокат) (а.с. 4, 5).
ОСОБА_1 сплачено на рахунок №37192201021127 єдиний соціальний внесок відповідно до банківських квитанцій від 18.04.2018 №0.0.1014173873.1. у сумі 8448,00 грн., від 18.04.2018 №0.0.1014167931.1. у сумі 2460,00 грн., №0.0.1068048131.1 від 22.06.2018 у сумі 2460,00 грн. та №0.0.1161936811.1. від 18.10.2018 у сумі 2460,00 грн. (а.с. 7 зв.).
05.11.2018 позивач подала до Світловодського відділення Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області заяву про зарахування помилково сплачених коштів з єдиного соціального внеску Олександрійській ОДПІ в сумі 15828,00 грн.: 18.04.2018 у сумі 8448,00 грн., 18.04.2018 у сумі 2460,00 грн., 22.06.2018 у сумі 2460,00 грн. та 18.10.2018 у сумі 2460,00 грн., на рахунок №37199204021127 код платежу 7104000 (а.с. 7).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі №340/1929/21 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) від 03.02.2021 №Ф-3111-13. У вказаному рішенні судом встановлено, що у 2018-2019 роках позивачка сплачувала єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особа, що провадить незалежну професійну діяльність. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 вказане рішення суду залишене без змін (а.с. 21-26).
Рішенням  Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 07.09.2023 №001300/11-28-24-10/2617903607 застосовано до позивача штраф за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 2344,84 грн. за період з 20.04.2018 до 06.11.2018 та нараховано пеню в розмірі 1832,36 грн. за період з 20.04.2018 до 06.11.2018 (а.с. 17).
Рішенням Державної податкової служби України від 21.11.2023 №34665/6/99-00-06-02-01-06 рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 07.09.2023 №001300/11-28-24-10/2617903607 скасовано у зв`язку з невірним розрахунком пені (а.с. 18).  
Рішенням відповідача №002547/11-28-24-10/2617903607 від 31.07.2024 на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 2344,84 грн. та нараховано пеню у розмірі 1820,65 грн. за період з 20.04.2018 до 05.11.2018, а всього на суму 4165,49 грн. (а.с. 8). 
21.08.2024 позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу на рішення 002547/11-28-24-10/2617903607 від 31.07.2024 (а.с. 9-12), яка рішенням Державної податкової служби України від 12.09.2024 №27605/6/99-00-06-02-01-06 залишена без задоволення, а оспорюване рішення відповідача залишено без змін (а.с. 13-14).           
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного рішення, позивач звернулася до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а тому рішення №002547/11-28-24-10/2617903607 від 31.07.2024 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі — Закон №2464-VI).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Згідно ч.  2 ст. 8, ст. 12 Закону №2464-VI єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.
Відповідно до  ч. 1 ст. 8 Закону №2464-VI розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно ч.ч. 5, 9 ст. 9 Закону №2464-VI (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь). Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.
Відповідно до частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. 
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. 
Згідно з ч. 11 статті 9 Закону №2464-VI У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. 
Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону №2464-VI, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VI).
Згідно з частиною 10 статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Відповідно до частини 13 статті 25 Закону №2464-VI нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.
Частиною 14 статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція №449).
Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції №449 (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Положеннями підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.
Отже, умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску.
При цьому, для підтвердження факту несплати єдиного внеску необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску до бюджету в строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника єдиного внеску при його сплаті, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 11 статті 25 Закону №2464-VI.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є адвокатом та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області, як самозайнята особа, яка проводить незалежну професійну діяльність (адвокат). У 2018-2019 роках сплачувала єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особа, що провадить незалежну професійну діяльність.
Позивачем у період з 18.04.2018 по 18.10.2018 було помилково перераховані суми єдиного внеску у загальному розмірі 15828,00 гривень на розрахунковий рахунок №37192201021127 Олександрійської ОДПІ (39481571) (Світловодське відділення) код платежу 71010000, замість рахунку №37199204021127, код платежу 7104000. 
Зокрема, згідно наданих позивачем банківських квитанцій єдиний соціальний внесок за січень-березень 2018 року сплачено 18.04.2018, за квітень — червень 2018 року - 22.06.2018, а за липень-вересень 2018 року - 18.10.2018.
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач своєчасно сплачувала ЄСВ за спірний період, але помилково вказувала при сплаті інший бюджетний рахунок з іншим кодом платежу.
Так, допущена позивачем помилка при оформленні платежу, жодним чином не спростовує факту виконання позивачем покладеного на неї обов`язку щодо сплати єдиного внеску. При цьому, допущена позивачем помилка не свідчить про несплату останньою необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому. До того ж, згодом така помилка була виявлена платником, яка вживала відповідних заходів щодо спрямування коштів за належністю шляхом подання відповідної заяви.
Отже,   позивачем вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного внеску та фактично була здійснена сплата єдиного внеску, що було підтверджено належними доказами.
Разом з тим, передбачені в Законі №2464-VI штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.
Помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений Законом строк, а відтак і для застосування відповідальності за несвоєчасне перерахування єдиного внеску.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, наведеній в постанові від 13.01.2021 у справі №820/5282/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а тому рішення №002547/11-28-24-10/2617903607 від 31.07.2024 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року в адміністративній справі №340/6303/24 – залишити без змін.                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва