П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/6092/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.                                  Дата і місце ухвалення: 23.06.2025р., м. Одеса                                                                        	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просила суд: 
-          визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV з 03.02.2024р. (з наступного дня після досягнення пенсійного віку);
-          зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 03.02.2024р., та здійснити виплату пенсії за період з 03.02.2024р. по 06.11.2024р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з 25.12.2014р. вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримувала пенсію за вислугу років, призначену їй на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 06.11.2024р. ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На звернення позивача до Головного управління із заявою про призначення їй пенсії за віком з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 03.02.2024р., відповідач відмовив у призначенні пенсії з вказаної дати, з посиланням на те, що її заява подана з пропуском тримісячного строку. Таку відмову ОСОБА_1 вважає незаконною та зазначала, що її право на призначення пенсії за віком з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, передбачено п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV. Стверджувала, що вона підпадає під дію вказаної норми, оскільки наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. №309 Генічеський район Херсонської області, до якого відноситься с. Азовське, станом на момент досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку і на даний час віднесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ. За таких обставин, позивач вважає себе особою, місцем реєстрації якої була окупована територія або зона ведення бойових дій, та яка з незалежних від неї причин не могла звернутись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії у визначений строк.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2025р. залучено до участі у справі у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.01.2025р. №965070150222 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2025р. №107 про призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ГУ ПФУ в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 700 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 23.06.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що положення п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV підлягають застосуванню до осіб, які звернулися за призначенням пенсії в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування. Дата норма не може бути застосована до ОСОБА_1 , оскільки остання з 29.12.2014р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З листопада 2024 року ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до статті 45 Закону №1058-IV. А відтак, право на застосування п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV відсутнє, оскільки дана норма стосується виключно первинного призначення пенсії. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що процедура призначення пенсії пов`язується, передусім, з первинним зверненням за призначення пенсії, тобто – вперше за одним з видів пенсій (пенсійних виплат), у т.ч. пенсії за віком чи за вислугу років. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
З 29.12.2014р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області у зв`язку з призначенням їй пенсії за вислугою років як працівнику освіти відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
За заявою позивача від 06.11.2024р. територіальним органом ПФУ  їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.11.2024р. (з дня звернення із заявою).
10.01.2025р. ОСОБА_1 через веб-портал звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою №107 про призначення їй пенсії за віком з іншої дати - з 03.02.2024р. (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку) на підставі  Закону України №2981-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії», як такій, що проживає на тимчасово окупованій РФ території.
До заяви позивач долучила окрему заяву про неодержання нею пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ.
Відповідно до п.п.4.1 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ в Полтавській області.
Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.01.2025р. №965070150222 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком з 03.02.2024р. у зв`язку з відсутністю правових підстав. В рішенні вказано, що право на застосування п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV відсутнє, оскільки ця норма закону стосується виключно первинного призначення пенсії, в той час як з 06.11.2024р. мало місце переведення з одного виду пенсії на інший.
Про прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області рішення від 15.01.2025р. №965070150222 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило позивача листом від 24.01.2025р. №2100-0306-8/2982.
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не призначення пенсії за віком з наступного дня після досягнення пенсійного віку, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов та скасовуючи рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.01.2025р. №965070150222, виходив з того, що п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV не містить обмеження щодо характеру призначення пенсії за віком - первинного чи шляхом переведення з одного виду на інший. А відтак, за висновками суду, вказана норма охоплює як первинне призначення пенсії за віком, так і її призначення у порядку переведення з іншого виду пенсії, зокрема з пенсії за вислугу років. Водночас, суд зазначив, що за змістом рішення від 15.01.2025р. №965070150222 ГУ ПФУ в Полтавській області не досліджувало усіх умов, передбачених п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку. За наведених обставин суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах буде  зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2025р. №107 про призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), частиною 1 статті 9 якого було передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Законом України №2981-IX від 20.03.2023р., який набрав чинності 15.04.2023р., пункт 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV доповнено підпунктом 14-6.2 наступного змісту: «Тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій РФ території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений ч.1 ст.45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається, зокрема, за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку».
В пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії» зазначено наступне «у різний період після повномасштабного вторгнення окупованими були близько 20 відсотків території України, а сотні тисяч громадян України опинились в окупації. Однією з гострих проблем для осіб, які досягли пенсійного віку або стали особами з інвалідністю, та які опинились в окупації, є призначення та отримання пенсійних виплат. Проблема полягає в тому, що особи, які досягли пенсійного віку або стали особами з інвалідністю та проживають на тимчасово окупованій території або на території, де ведуться бойові дії, з незалежних від них причин не можуть безпосередньо звернутись до органів Пенсійного фонду України у зв`язку із тимчасовою неможливістю здійснювати свої повноваження такими органами на тимчасово окупованих територіях, а через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України можливості подати заяву та підтверджуючі документи немає можливості у зв`язку із відсутністю на окупованих територіях інтернет-зв`язку та українського мобільного зв`язку. Таким чином, зазначені особи з об`єктивних причин позбавлені можливості звернутись за призначенням пенсії у встановленому станом на даний час порядку».
Тобто, вчинено дії щодо захисту та відновлення прав осіб, які проживають або проживали на окупованій території або в зонах ведення бойових дій, та з незалежних від себе причин не могли безпосередньо звернутися до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. 
Таким чином, у період дії воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, особам, які проживають на тимчасово окупованій території України, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення відбулося в цей період і строк звернення не сплив станом на 24 лютого 2022 року.
Як вже зазначалося, підставою прийняття ГУ ПФУ в Полтавській області рішення від 15.01.2025р. №965070150222 слугував висновок, що право на застосування п.14-6.2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV виникає виключно у разі первинного призначення пенсії, натомість у листопаді 2024 року ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
На зазначену обставину посилається ГУ ПФУ в Полтавській області і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає помилковими такі доводи апелянта з огляду на наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 17.11.2005р. №3108-IV, який набрав чинності 13.12.2005р., пункт 15 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено абзацами другим і третім такого змісту: «Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років».
Вказані вимоги Прикінцевих положень Закону №1058-ІV є чинними (змінено порядковий номер пункту (п. 16)).
В свою чергу, відповідно до вимог ст.ст. 51, 52, ч.1 ст.53, п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (в редакції на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років, далі - Закон №1788-XII) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.
Пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.
Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55), крім пенсій працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах.
Право на пенсію за вислугу років мають працівники  освіти,  охорони  здоров`я  та    соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до  30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Статтею 6 Закону №1788-XII передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.
Умови призначення пенсії за віком передбачені ст.26 Закону №1058-ІV.
Згідно обставин даної справи, позивачу у 2014 році була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону №1788-XII, як працівнику освіти. 
Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01.01.2004р. здійснюється на підставі Закону №1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону №1788-XII.
У зв`язку із досягненням ОСОБА_1 пенсійного віку за її заявою з 06.11.2024р. призначено пенсію за віком на підставі Закону №1058-IV.
Відповідач вказує на те, що у спірних правовідносинах має місце переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а не призначення пенсії за віком, що є обов`язковою умовою для застосування положень п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких посилань ГУ ПФУ в Полтавській області, оскільки ОСОБА_1 у 2014 році було призначено пенсію за вислугу відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а для призначення пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернулася вперше.
У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 Закону №1058-IV.
Більше того, п.п.14-6.2 п.14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV не містить обмеження щодо характеру призначення пенсії за віком - первинного чи шляхом переведення з одного виду на інший.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.01.2025р. №965070150222 та його скасування.
Що ж до обраного судом способу захисту прав позивача (шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2025р. №107 про призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), то апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтування щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції у відповідній частині. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Полтавській області не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 23.06.2025р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                                                        Повний текст судового рішення виготовлений 19 серпня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук