ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р. 	Справа № 440/1349/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 11.06.25 у справі № 440/1349/24
за позовом    ОСОБА_1  
до   Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.10.2022 № 282 про відмову ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 з виплатою компенсації втрати частини доходів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Зазначене рішення набрало законної сили 30.12.2024.
13.01.2025 Полтавським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи у справі № 440/1349/24.
До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив:
- встановити судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення у справі № 440/1349/24.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24.
05.05.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано звіт про результати виконання рішення суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.05.2025 про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк подання звіту про виконання у повному обсязі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24, у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.
Не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року в частині прийняття звіту відповідача, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 440/1349/24 в частині прийняття звіту відповідача та відмовити у прийнятті звіту від 05.05.2025. Накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ОСОБА_2 , відповідального за невиконання рішення суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24, штраф у розмірі від двадцяти до сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, заявник указує, що як убачається зі звіту відповідача, він не лише здійснив поновлення виплати пенсії з 07.10.2009 в незрозумілому твердому розмірі 576,97 грн, в розмірі менше мінімальної пенсії за віком, не на момент її поновлення, без її осучаснення та встановлення надбавок та підвищень, а й не здійснив її виплату на банківський рахунок позивача. Звертає увагу, що незважаючи на посилання відповідача про долучення до звіту рішення-розрахунку від 14.03.2025 № 163750031704, даний розрахунок не долучений до звіту, який отримав позивач. Також у своєму звіті відповідач посилається на необґрунтовану необхідність отримання дозволу на проведення перерахунку пенсії в режимі “Макетна обробка” та лист Пенсійного фонду України від 07.03.2025 №2800-030102-9/15795, на підставі якого відповідач поновив виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 в твердому розмірі 576,97 грн. Навіть за відсутності рішення-розрахунку відповідача від 14.03.2025 №163750031704, виходячи з вищевикладеного, вбачається, що відповідач застосував відносно позивача “Окремий порядок відновлення виплати”, встановив в графі “Особливості” - “Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 07.10.2009 року по довічно”. Встановлення зазначених обмежень пенсії позивача не передбачено ані рішенням суду, ані Законом № 1058. Відповідач протиправно нарахував пенсію за період з 2009 по 2025 у значно меншому розмірі, ніж на момент прийняття рішення відповідача в 2025 році, та протиправно виключив позивача з кола осіб, яким він проводить масові перерахунки пенсії, про що свідчить відповідна позначка в “особливостях” - “не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі”.
Окрім того, у своєму звіті відповідач повідомив про необґрунтоване направлення виплати пенсії через уповноважену організацію АТ “Укрпошта” за місцем проживання пенсіонера до виїзду за кордон: 36014, м. Полтава, вул. Тролейбусна, 15, незважаючи на те, що відповідачу добре відомо, що позивач постійно проживає за кордоном, а отже єдиним способом отримати пенсію позивачу - є її виплата на банківський рахунок. При цьому, звертає увагу, що відповідач отримав від позивача заяву про виплату пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий АТ “Ощадбанк” разом з апостильованою та нотаріально засвідченою довіреністю. Однак, відповідач не здійснив виплату пенсії позивача з 07.10.2009 по теперішній час. Виплата відповідачем 3794,77 грн компенсації втрат частини доходів у рахунок виконання рішення суду від 09.10.2024 не може братись до уваги, як належне виконання рішення суду, оскільки відповідач нарахував компенсацію не на кожен місяць несвоєчасно виплаченої пенсії, а лише за період з січня 2025 року по березень 2025 року, що не відповідає вимогам Закону № 2050 та Порядку № 159. Компенсація, передбачена Законом № 2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Враховуючи, що відповідачем здійснено протиправний розрахунок доплати пенсії за період з 07.10.2009 по теперішній час, наданий відповідачем розрахунок не може бути прийнятий судом, як факт повного виконання судового рішення.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом установлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 з виплатою компенсації втрати частини доходів.
Зі змісту наданого до суду звіту про виконання судового рішення встановлено, що за період з 07.10.2009 по 31.03.2025 нараховано заборгованість в розмірі 107204,75 грн, також нарахована компенсація за втрату частину доходів в сумі 3794,77 грн. Пенсійні кошти разом з поточною пенсією були включені до відомостей квітня 2025 року для виплати через уповноважену організацію АТ "Укрпошта" за місцем проживання пенсіонера до виїзду за кордон: 36014, м. Полтава, вул. Тролейбусна, 15. Згідно зі звітом поштового зв`язку за квітень 2025, пенсійні кошти повернулися з відміткою неотримання їх пенсіонером. Головним управлінням повторно сформовані відомості для виплати вищезазначеної суми, а також поточної суми пенсії за травень 2025 року та суму компенсації. Звернуто увагу, що у зв`язку з фізичною відсутністю ОСОБА_1 на території України, а точніше у м. Полтаві, пенсійні кошти ймовірно будуть повертатися. Враховуючи вимоги статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після неотримання коштів протягом шести місяців, виплату пенсії буде припинено.
Позивач, уважаючи, що наявний беззаперечний факт того, що рішення за цією адміністративною справою суб`єктом владних повноважень не виконується, звернувся до суду з заявою у порядку ст. 382 КАС України.
Приймаючи оскаржувану ухвалу від 11.06.2025, суд першої інстанції виходив з того, що вчинені відповідачем дії, спрямовані на фактичне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024.
Разом з цим суд звернув увагу, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24 на даний час боржником не виконано в повному обсязі. Оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлюється об`єктивними причинами, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення, не отримано, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає ухвалу суду першої інстанції в частині прийняття звіту відповідача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України”, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Також Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 за №4094-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” (далі також - Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції та доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382-3 КАС України).
Зі змісту наданого до суду звіту про виконання судового рішення встановлено, що за період з 07.10.2009 по 31.03.2025 нараховано заборгованість в розмірі 107204,75 грн, також нарахована компенсація за втрату частину доходів в сумі 3794,77 грн. Пенсійні кошти разом з поточною пенсією були включені до відомостей квітня 2025 року для виплати через уповноважену організацію АТ "Укрпошта" за місцем проживання пенсіонера до виїзду за кордон: 36014, м. Полтава, вул. Тролейбусна, 15. Згідно зі звітом поштового зв`язку за квітень 2025, пенсійні кошти повернулися з відміткою неотримання їх пенсіонером. Головним управлінням повторно сформовані відомості для виплати вищезазначеної суми, а також поточної суми пенсії за травень 2025 року та суму компенсації. Звернуто увагу, що у зв`язку з фізичною відсутністю ОСОБА_1 на території України, а точніше у м. Полтаві, пенсійні кошти ймовірно будуть повертатися. Враховуючи вимоги статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після неотримання коштів протягом шести місяців, виплату пенсії буде припинено.
Отже, за змістом звіту, поданого відповідачем, на виконання рішення суду у цій справі Головне управління ПФУ в Полтавській області здійснило нарахування заборгованості по пенсії в розмірі 107204,75 грн, також нарахована компенсація за втрату частину доходів в сумі 3794,77 грн, проте виплату позивачу нарахованої суми пенсії відповідач не провів.
Головним управлінням ПФУ в Полтавській області не заперечується, що ним не виплачено позивачу нараховану суму пенсії на виконання судового рішення у цій справі.
За доводами відповідача, зазначеними у звіті, з якими погодився і суд першої інстанції, невиконання судового рішення у відповідній частині обумовлюється об`єктивними причинами, а саме, пенсійні кошти повернулися з відміткою про неотримання їх пенсіонером.
Так, відповідач зазначає, що пенсійні кошти разом з поточною пенсією були включені до відомостей квітня 2025 року для виплати через уповноважену організацію АТ "Укрпошта" за місцем проживання пенсіонера до виїзду за кордон: 36014, м. Полтава, вул. Тролейбусна, 15. Згідно зі звітом поштового зв`язку за квітень 2025, пенсійні кошти повернулися з відміткою неотримання їх пенсіонером. Головним управлінням повторно сформовані відомості для виплати вищезазначеної суми, а також поточної суми пенсії за травень 2025 року та суму компенсації. Звернуто увагу, що у зв`язку з фізичною відсутністю ОСОБА_1 на території України, а точніше в  м. Полтаві, пенсійні кошти ймовірно будуть повертатися.
Разом із тим колегія суддів зауважує, що статтею 47 Закону № 1058-VI визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.
Отже, пенсія виплачується через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках урегульований Постановою КМУ № 1596.
Пунктом 1 цієї Постанови визначено, що остання визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.
Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ № 1596 уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1231.
Відповідно до пункту 6 Постанови КМУ № 1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Водночас абзац 2 пункту 6 Постанови КМУ № 1596 визначає, що для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 із змінами, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 269 та від 20 березня 2022 року № 332, за виключенням осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 цього Порядку, уповноваженим банком є АТ “Ощадбанк”.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
За змістом пункту 12, пункту 13 Порядку № 1596 органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: - списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; - опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.
Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.
Списки подаються одночасно на паперових і магнітних (електронних) носіях, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цього пункту.
Таким чином органи Пенсійного фонду України уповноважені здійснювати виплату пенсії через поточні рахунки в банках. У такому разі підставою для виплати пенсії є заява про виплату пенсії на банківський рахунок, яка, відповідно до пункту 10 Порядку № 1596, може бути подана пенсійному органу двома шляхами, а саме: заявником до органу Пенсійного фонду; установою уповноваженого банку.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в ухвалі від 03 березня 2025 року у справі № 160/5259/20.
Як зазначає представник позивача у запереченнях на звіт відповідача від 05.05.2025, відповідач отримав від позивача заяву про виплату пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий АТ “Ощадбанк” разом з апостильованою та нотаріально засвідченою довіреністю.
Без дослідження та надання правової оцінки доводам позивача про можливість виплати пенсії на банківський рахунок, прийняття судом першої інстанції звіту є передчасним, оскільки вказані обставини є суттєвими та підлягають з`ясуванню судом.
Окрім того, у запереченнях на звіт відповідача від 05.05.2025 представник позивача наводив доводи та аргументи, що вказують на неналежне виконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, однак жодної правової оцінки вказаним доводам судом першої інстанції не наведено.
Отже, колегія суддів констатує, що рішення суду наразі залишається невиконаним, проте зазначене залишилося поза увагою суду першої інстанції з мотивів, що відповідачем вживаються відповідні дії, спрямовані на фактичне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24, які, на переконання суду апеляційної інстанції, не є достатніми для вжиття завершальних заходів з виконання рішення суду у цій справі.
Колегія суддів зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, спростовують висновки суду першої інстанції та колегією суддів приймаються до уваги.
Разом із тим аналіз статті 382 КАС України дозволяє дійти висновку, що судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), а тому для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення, це саме стосується і питання щодо накладення штрафу.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги про ухвалення рішення про відмову у прийнятті звіту відповідача та накладення на керівника ГУ ПФУ ОСОБА_2 , відповідального за невиконання рішення суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24, штрафу у розмірі від двадцяти до сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб колегія суддів уважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки вирішення таких вимог у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким у даному випадку є Полтавський окружний адміністративний суд.
Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів уважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині прийняття звіту відповідача від 05.05.2025 з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові. 
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу  Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 440/1349/24 - скасувати в частині прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.05.2025 про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 440/1349/24.
Справу за № 440/1349/24 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.05.2025, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові.
В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 440/1349/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    С.П. Жигилій