П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 521/5492/25	
Перша інстанція: суддя Леонов О.С.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Єщенка О.В.,
          Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Державної митної служби на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 6 травня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Одеської митниці Державної митної служби України, у якому просив:
- скасувати постанову Одеської митниці в справі про порушення митних правил №1338/50000/22 від 17.11.2022р. відносно громадянина України ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.485 МКУ;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.11.2022р. Одеською митницею було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1338/50000/22, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 177  311,19грн..
Підставою прийняття спірної постанови стало те, що при декларуванні транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов НОМЕР_1 ) для здійснення митного оформлення надано документи, які стали підставою для заявлення у МД UA500030/2021/230023 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі вказаного транспортного засобу та застосування пільгового режиму, преференцій у сплаті митних платежів. Сума митних платежів, які було визначено Одеською митницею до обов`язкової сплати у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференцій становить 85  539,28грн., різниця в нарахуванні податків – 59  103,73грн.. 
Позивач вважає вказану постанову протиправною і незаконною, оскільки надані до митного оформлення документи оформлені належним чином та містять достовірні відомості з приводу заявленої митної вартості транспортного засобу.
Крім того, позивач вказує про відсутність у позивача наміру на вчинення будь яких протиправних дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів.
Посилаючись на вказані обставини, просив позов задовольнити. 
Рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 6 травня 2025р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано постанову Одеської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №1338/50000/22 від 17.11.2022р. про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Одеської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 420грн.
В апеляційній скарзі Одеська митниця посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою змінити захід стягнення, визначений постановою Одеської митниці від 17.11.2022р. у справі про порушення митних правил №1338/50000/22 з штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що склало 177 311,19грн. на штраф у розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 88 655,6грн..
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування рішення суду із прийняття по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог та зміни заходу стягнення, в іншій частині позовних вимог відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що твердження відповідача про порушення позивачем зазначеної норми ч.6 ст.377 Митного кодексу України є безпідставним. Позивачем було надано до митного оформлення Рішення уповноваженого державного органу Республіки Польща від 30.09.2021р. №K.5416.1.769.2019.ACZ про зняття транспортного засобу з обліку. Оцінка правомірності цього рішення згідно з законодавством Республіки Польща є прерогативою компетентних органів цієї держави. Відсутність безпосереднього зняття з обліку органом, що здійснював реєстрацію, не є безумовним свідченням порушення українського митного законодавства. Митний кодекс України не встановлює імперативного обов`язку щодо зняття з обліку транспортного засобу виключно певним органом іноземної держави.
Крім того, посилання відповідача на розбіжності між місцем реєстрації та місцем зняття з обліку як на підставу для висновку про порушення Закону Польщі є не доведеним. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що такі розбіжності відповідно до законодавства Республіки Польща є істотними та свідчать про недійсність наданого Рішення. Натомість, позивачем надано нотаріально засвідчений переклад, який підтверджує факт зняття транспортного засобу з обліку на підставі договору купівлі-продажу.
Щодо умислу позивача на зменшення митних платежів суд вважав, що твердження відповідача про спрямованість дій позивача на зменшення розміру митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей є безпідставним та не підтверджується жодними належними доказами. Факт подання до митного оформлення офіційного документа іноземної держави, навіть якщо він містить певні неточності, не свідчить автоматично про наявність у позивача прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів. Відповідачем не доведено, що позивач усвідомлював недостовірність наданої інформації та мав чітку мету незаконно зменшити розмір митних платежів.
Проте, з таким висновком суду першої не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 13.10.2021р. до відділу митного оформлення №1 митного поста «Одесаавтомобільний» для митного контролю та митного оформлення декларантом ПП «Термінал-експорт» гр. України ОСОБА_2 , який діяв на підставі договору до митного оформлення було подано митну декларацію типу «ІМ 40 АА» №UA500030/2021/230023 (далі – МД).
Відповідно граф 31, 33 МД було заявлено товар «Легковий автомобіль»: 1 шт., марка - VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, ідентифікаційний номер т.з. номер кузова): НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 1998, модельний рік виготовлення 1999, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1896 см.куб., номер шасі- т.з. кузовний, загальна кількість місць 5, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, потужність двигуна 66 кВт, номер двигуна нема даних, такий, що був у використанні, не містить у своєму складі передавача, тип кузова унверсал, колір чорний, кількість дверей 5, категорія m 1, колісна формула 4 х 2, торговельна марка VOLKSWAGEN, виробник - VOLKSWAGEN AG, країна виробництва Німеччина, відповідає екологічним - євро 2. КТЗ має наступні пошкодження незначне пошкодження ЛФП кузова, забруднення оббивки сидінь, забруднення оббивки салону, код товару УКТЗЕД визначено та заявлено 8703329030.
Митна вартість автомобілю, згідно договору купівлі продажу б/н від 30.09.2021р. 3600 Польських злотих (23 933,16грн.). Митні платежі за транспортний засіб по МД UA500030/2021/230023 із застосуванням преференції « 310» було нараховано та сплачено в розмірі 34 934,55грн. Після здійснення митного оформлення за МД від 13.10.2021р. UA500030/2021/230023 вказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.
Покупцем та одержувачем транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов НОМЕР_1 ) є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).
Додатково декларантом до МД №UA500030/2021/230023 було додано (графа 44, доп. до неї):
- Заява №7112 від 13.10.2021р. (зміна митного режиму);
- Заява б/н від 13.10.2021р. (видача посвідчення про реєстрацію транспортного засобу) з додатками, а саме: паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 26.11.2001р., договір купівлі продажу б/н від 30.09.2021р., технічний паспорт 4174693 від 13.12.2012р., Висновок від 13.10.2021р. №2971/Е/21 про якісні та технічні характеристики не розмитненого бувшого у використанні колісного т/з, Сертифікат відповідності UA.013.203152-21 щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, виданий органом з оцінки відповідності ПП «АЄС СТАНДАРТ», Рішення уповноваженого державного органу Республіки Польща від 30.09.2021р. NR K.5416.1.769.2019.ACZ щодо зняття зазначеного транспортного засобу з обліку в Республіці Польща на підставі договору купівлі продажу автомобіля в Україні (із зазначенням розміру мита за зняття з обліку в розмірі 10 польських злотих).
У подальшому, листом від 9.02.2022р. №7.10-5/20-09/4/4179 Одеською митницею ініційовано перед Департаментом міжнародної взаємодії Держмитслужби проведення перевірок стосовно ряду автомобілів, митне оформлення яких здійснювалось митним постом «Одеса-автомобільний» Одеської митниці, в яких країною відправлення транспортних засобів заявлялась Польща. Згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща №0201-IGM.541.545.2022.4JC зазначено, що транспортні засоби підлягають зняттю з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника.
У зв`язку із зазначеним, представниками Одеської митниці було встановлено, що при декларуванні транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов НОМЕР_1 ) для здійснення митного оформлення надано документи, які стали підставою для заявлення у МД UA500030/2021/230023 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі вказаного транспортного засобу та застосування пільгового режиму, преференцій у сплаті митних платежів. Сума митних платежів, які було визначено Одеською митницею до обов`язкової сплати у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції становить 85 538,28грн., різниця в нарахуванні податків 59 103,73грн..
29.10.2022р. державним інспектором оперативного відділу №1 УБК та ПМП Одеської митниці Василенком М.А. було складено протокол про порушення митних правил №1338/50000/22 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 26.11.2021р., РНОКПП НОМЕР_3 ) (без його присутності) за ознаками правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.
17.11.2022р. Одеською митницею в особі в.о. заступника начальника митниці Цибульського В.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №1338/50000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України; та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 177 311,19грн..
Позивач не погоджується із вказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, вважає її незаконною та протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій Одеської митниці у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із ч.1 ст.485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Статтею 485 Митного кодексу України унормовано, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.
Відповідно до ст.486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За положеннями ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч.1 ст.494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до ч.ч.9-10 ст.494 Митного кодексу України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).
Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.
Судова колегія зазначає, що предметом спору у цій справі є перевірка правомірності прийняття Одеською митницею постанови у справі про порушення митних правил за №1338/50000/22 від 17.11.2022р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.485 МК України, на підставі чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становив 177 311,19грн..
Як вбачається із матеріалів справи, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що під час митного оформлення раніше ввезеного в Україну автомобіля заявлено у митній декларації неправдиві відомості про зняття цього автомобіля з обліку уповноваженим органом у Республіці Польщі, у зв`язку із чим безпідставно застосовано преференції при сплаті митних платежів в Україні.
Так, на підтвердження факту зняття ввезеного автомобіля з обліку уповноваженим органом у Республіці Польщі позивачем надано документ про зняття з обліку транспортного засобу номером №K.5416:1.769.2019.ACZ від 30.09.2021р., який надавався для здійснення митного оформлення автомобіля позивача (а.с.112-113).
Разом з тим, як вбачається із протоколу про порушення митних правил від 29.10.2022р. №1338/50000/22, що листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 6.09.2022р. №26/26-04/7.10/1357 повідомлено Одеську митницю про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 28.07.2022р. №0201-IGM.541.545.2022.4.JC (вхід. Держмитслужби від 16.08.2022р. №158/9/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу «Volkswagen PASSAT» (кузов № НОМЕР_1 ).
Згідно із відповіддю палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща встановлено, що відповідно ст.79, пт.1 Закону Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняттю з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника. Тобто, даний орган, який знімає з обліку повинні бути ідентичні з назвою органу, який видавав реєстраційний паспорт (а.с.44-48).
Судова колегія звертає увагу на ту обставину, що під час перевірки оформлених в Одеській митниці транспортних засобів встановлено 38 різноманітних транспортних засобів для митного контролю та митного оформлення надавався документ про зняття з обліку за одним і тим же номером №K.5416:1.769.2019.ACZ, але з різними датами видачі, що не відповідає законності даного документа (а.с.55-59).
Як вбачається із матеріалів справи, що місцем реєстрації транспортного засобу марки «VOKSWAGEN PASSAT» (кузов НОМЕР_1 ) є місто ZAMOSC (а.с.68).
З огляду вказане, судова колегія погоджується із висновком митного органу про те, що вищевказаний транспортний засіб не був знятий його власником з обліку в уповноваженому органі у Польщі.
Доводи позивача з якими погодився суд першої інстанції жодним чином не спростовують викладену в листах митного органу Республіки Польща інформації, а посилання на належним чином оформленні документи не можуть свідчити про їх достовірність та відповідність вимогам закону. Крім того, будь-яких доказів достовірності документа про зняття з обліку транспортного засобу №K.5416:1.769.2019.ACZ позивачем до суду не надано.
З огляду на вказану, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної постанови Одеської митниці про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
У даному випадку, як зазначено вище, позивачем заявлено в митній декларації та подано до митного органу заяву з неправдивими відомостями щодо зняття з реєстрації в іншій країні ввезеного ним автомобіля, що безпідставно надало позивачу пільги при сплаті митних платежів.
Тобто, саме надання неправдивих відомостей та документів позивачем, з метою отримання митних пільг, стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу зміни заходу стягнення в частині визначення розміру штрафу, то судова колегія виходить з наступного.
Із постанови Одеської митниці у справі про порушення митних правил №1338/50000/22 від 17.11.2022р. вбачається, що сума штрафу визначено, виходячи з 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України №4-р(ІІ)/2022 від 15.06.2022р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац 2 статті 485 Митного кодексу України.
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та враховуючи, що санкція ст.485 Кодексу у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів є співмірною з кримінальним покаранням, Конституційний Суд України дійшов висновку, що попередньо сформульовані підходи до розуміння принципу індивідуалізації юридичної відповідальності під час призначення кримінального покарання є застосовними і в межах цього конституційного провадження.
З огляду на наведене, Конституційний Суд України зазначив, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності у процедурі притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі статті 485 цього Кодексу має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Пунктом 2 вказаного рішення було передбачено, що абзац 2 статті 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
На виконання вказаного рішення суду, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» від 16.11.2022р. було внесені зміни до ст.485 Митного кодексу України шляхом викладення її в новій редакції та встановлено розмір штрафу за вказані в ній правопорушення в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Вказаний Закон набрав чинності 15.12.2022р..
При цьому, згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Колегія суддів вважає, що на момент розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил, положення абзацу 2 ст.485 Митного кодексу України були визнані неконституційними, проте відповідач був позбавлений можливості визначити розмір штрафу в іншій, ніж зазначено в оскаржуваній постанові, сумі з огляду на встановлення строку втрати чинності вказаною нормою закону.
Однак, на момент ухвалення рішення суд має достатні підстави для зміни розміру стягнення, накладеного на позивача спірною постановою, із урахуванням зворотної дії в часі положень ст.485 Митного кодексу України в редакції від 15.12.2022р. в силу наведених положень ст.58 Конституції України.
У контексті питання про розмір штрафу, який підлягає стягненню з позивача, колегія суддів також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають.
Принцип домірності (пропорційності) має бути дотриманий не лише при визначенні норм, які стосуються суворості санкції, а й при оцінці тих факторів, що їх має бути взято до уваги при визначенні санкції (рішення у справі Imeri v. Croatia від 24.06.2021).
Також на думку Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання обґрунтовано відповідало [правомірній] меті.
Іншими словами, потрібно досягти справедливого балансу між вимогами загальних потреб суспільства і вимогами захисту фундаментальних прав людини. Цього балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести особистий і надмірний тягар (див., зокрема, рішення у справах The Former King of Greece and Others v. Greece від 28.11.2002; Jahn and Others v. Germany від 30.06.2005; Gogitidze and Others v. Georgiа від 12.05.2015).
Окрім того, колегія суддів вважає застосовним до спірних правовідносин рішення Європейського суду з прав людини у справі Краєва проти України від 13.01.2022.
У цьому рішенні Суд, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що:
накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацом першим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє відповідну особу майна, а саме суми, яку необхідно сплатити (§ 23);
щоб відповідати статті 1 Першого протоколу до Конвенції, захід [втручання] має відповідати трьом умовам: він має бути правомірним [ґрунтуватись на приписі права], переслідувати правомірну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й фундаментальними правами особи (§ 24);
відповідно до частини першої статті 483 Кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, що є дуже великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків; відсутність дискреції стосовно цього не дала українським судам можливості врахувати індивідуальні обставини, що позбавляє сенсу будь-яку оцінку; Європейський суд з прав людини вже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права особи на власність (§ 31).
З огляду на викладену практику Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини, виходячи з засад верховенства права, справедливості та розумності, враховуючи принципи пропорційності, а також необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства і захистом законних прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне змінити захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 постановою від 17.11.2022р. у справі про порушення митних правил №1338/50000/22.
Застосовуючи зміну заходу стягнення, передбаченого оскаржуваної постановою, колегія суддів враховує позицію сторін щодо можливості застосування судом менш суворої санкції в межах ст.485 МК України, в редакції після 15.12.2022р..
Також апеляційний суд виходить з принципу процесуальної економії та завдань адміністративного судочинства.
Згідно з правовою позицією викладеною в ухвалі Верховного Суду від 24.05.2021р. у справі №9901/20/21 принцип процесуальної економії спрямований, у першу чергу, на пришвидшення розгляду справи (вирішення спору) та зменшення судових витрат.
Ще одним аспектом принципу процесуальної економії є застосування судом такого способу захисту, який приведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду, а також недопущення штучного подвоєння судового процесу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.01.2020р. у справі №50/311-б, від 22.09.2020р. у справі №910/3009/18, від 26.01.2021р. у справі №522/1528/15-ц.
Колегія суддів зазначає, що скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд до Одеської митниці може призвести до затягування розгляду справи та спливу строку притягнення позивача до відповідальності, що в свою чергу може завдати шкоди суспільному інтересу.
При цьому зміна розміру стягнення за адміністративне правопорушення забезпечить своєчасність розгляду адміністративної справи та ефективний захист прав та інтересів позивача.
Частиною 3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, змінивши захід стягнення, визначений постановою Одеської митниці від 17.11.2022р. у справі про порушення митних правил №1338/50000/22, а саме: зі штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що склало 177 311,19грн. на штраф у розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 88 655,56грн..
За правилами ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відтак, судова колегія вважає, що оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то і стягнення понесених судових витрат повинно бути здійснено в межах задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Одеської митниці задовольнити.
Рішення Хаджибейського районного суду м.Одеси від 6 травня 2025р. скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов   ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Змінити захід стягнення, застосований до ОСОБА_1 постановою Одеської митниці у справі про порушення митних правил від 17.11.2022р. №1338/50000/22, зі штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складало 177 311,19 (сто сімдесят сім тисяч триста одинадцять) грн. 19 коп. на штраф у розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 88  655 (вісімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 56 коп..
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Одеської митниці (код ЄДРПОУ 44005631) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 710 (сімсот десять) грн..          
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          О.В. Єщенко

                                                                                                    В.О. Скрипченко