Справа № 161/7986/25 	Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М. 	
Провадження № 22-ц/802/827/25  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
23 червня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
з участю секретаря судового засідання  Власюк О.С.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2   про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_1 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року, 

                                   В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вести на земельній ділянці площею 0,2500  га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, підготовчі та будівельні роботи, використовувати цю земельну ділянку іншим чином та вживати будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у тому числі подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Заява обґрунтована тим, що позивачу належить земельна ділянка площею 0,2500  га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І.11 жовтня 2011 року. 21 вересня 2023 року позивач звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзера Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. Рішенням №69439648 від 25 вересня 2023 року державним реєстратором відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі п.12 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Заочним Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2025 року у справі №161/17960/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Луцької міської ради (державний реєстратор Гейзер Сергій Анатолійович) про визнання права власності на земельну ділянку позовні вимоги задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 (нуль цілих двадцять п`ять сотих) га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, яка виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішення суду набрало законної сили 11.02.2025 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Ресстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0722883600:01:001:2050 наявний запис про речове право: 56437720, внесений 28.08.2024 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянською Тетяною Петрівною. Власник земельної ділянки - ОСОБА_3 .
Вказує, що адвокатом Кушнірук Ю.П було долучено дозвільні документи (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ051250227424), а саме: повідомлення про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050. Факти державної реєстрації за відповідачем земельної ділянки формально наділяє особу передбаченими законодавством правомочностями власника, а отже надає право на здійснення відповідачем будівельних робіт на вказаній земельній ділянці. Разом з тим, протиправне використання відповідачем земельної ділянки та здійснення будь-яких будівельних робіт призведуть до неможливості виконання рішення суду в частині усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою. 
Вважає, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, ефективно захистити або поновити порушені права та інтереси позивача, за захистом якого вона звертається до суду, а дії відповідача призведуть до необхідності звертатись з новим позовом до нових власників майна.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року заяву задоволено частково.
Постановлено заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вести будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,2500  га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, яка виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє її представник, подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.
Заслухавши представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходи з того, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони заборона ОСОБА_3 до ухвалення судом рішення по суті вести будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050, може ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на її користь земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер - 0722883600:01:001:2050, яка виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області.
Вказує, що вважає себе власником спірної земельної ділянка на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.1.11 жовтня 2011 року. Продавцем земельної ділянки був ОСОБА_5 , право власності якого підтверджувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №487584, що виданий на ім`я ОСОБА_6 Лищенською сільською радою Луцького району Волинської області 02.06.2010 року (прізвище  ОСОБА_7 »,було змінено на « ОСОБА_8 »),
Даний правочин посвідчений нотаріально та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, що відповідало чинному на той час законодавству і порядку реєстрації правочинів.
21 вересня 2023 року позивач звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзера Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку у якій їй було відмовлено.
Заочним Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2025 року у справі №161/17960/24 визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 (нуль цілих двадцять п`ять сотих) га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, яка виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0722883600:01:001:2050 наявний запис про речове право: 56437720, внесений 28.08.2024 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянською Тетяною Петрівною. Власник земельної ділянки - ОСОБА_3 . Підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку за позивачем ОСОБА_2 стало те, що остання звернулася із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників. Відтак, будучи внесеним до реєстру боржників, ОСОБА_4 відчужив земельну ділянку власником якої уже на той час не був.
Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач посилалась на те, що відповідачем отримано дозвільні документи (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ051250227424) на виконання будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер 0722883600:01:001:2050, яка є предметом судового розгляду, а тому проведення таких будівельних робіт та зведення певного нерухомого майна, може утруднити  виконання майбутнього рішення суду за результатами розгляду її позовної заяви.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь–якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.
Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір, щодо спірної земельної ділянки, яка на твердження позивача є її особистою власністю, та яка без її волі вибула з її користування.
Вирішуючи питання про вжиття чи невжиття заходів забезпечення позову, суд повинен оцінювати доводи заяви про забезпечення позову
Встановивши, що між сторонами виник спір з приводу правомірності набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку, враховуючи предмет спору та зміст позовних вимог, реальну можливість відповідача здійснення будівельних робіт на спірній земельній ділянці, суд  першої інстанції вірно дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони виконання будівельних робіт на земельній ділянці, оскільки у випадку проведення будівництва на ній це ускладнить подальше виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тобто можливість поновлення прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання можливого рішення суду щодо витребування спірної земельної ділянки у тому вигляді та стані, який вона мала до відчуження, або ж змусить позивача ініціювати інші судові спори щодо захисту своїх прав та інтересів. 
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та права  ОСОБА_3 не порушують.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що позивач не є власником даної земельної ділянки, оскільки право власності за ОСОБА_9 не було зареєстровано, а тому ОСОБА_3 за оплатним договором придбала спірне нерухоме майно у титульного власника ОСОБА_4 та  на даний час вона є власником земельної ділянки, а тому на ній може вчиняти будь-які будівельні роботи. 
Апеляційний суд зауважує, що на стадії вирішення питання про забезпечення позову не може вирішуватись позов по суті. Віднесення спірного майна до власності ОСОБА_2 чи ОСОБА_4   встановлюється під час розгляду справи по суті на підставі доказів поданих сторонами.
Доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій ухвалі.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

                                              У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_1 ,  залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: