Справа № 156/127/25  Провадження №33/802/378/25 	Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Таровської А.А., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кромського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кромського М.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 січня 2025 року о 23 год 33 хв, на вул. Автобусній у м. Нововолинську, керуючи транспортним засобом марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку, яку здійснював поліцейський, за допомогою увімкненого проблискового маячка синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу чим порушив вимоги п. п. 8.9 а, 8.9.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Він же, у зазначеному вище часі та місці, керував транспортним засобом марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник Кромський М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує про її незаконність через неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам вчиненого, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Стверджує, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського зупинився відразу, ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Від проведення огляду він не відмовлявся, просив працівників поліції зачекати для консультації з юристом. За відсутності направлення на огляд у лікарні, вимога про проходження такого, не є законодавчо обгрунтованою. Протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою на це посадовою особою Національної поліції України. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції від 21 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника – адвоката Кромського М.В. та матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Доводи захисника Кромського М.В. про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, є неспроможними, з огляду на таке.
Стаття 122-2 КУпАП передбачає покарання за невиконання водіями транспортних засобів вимог про зупинку, висунутих поліцейськими або іншими уповноваженими особами. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні даних адміністративних правопорушень стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.
Зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223714 та серії ЕПР1 № 223727 від 18 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , у яких йдеться про керування ним автомобілем та невиконання законної вимоги поліцейських про зупинку, яка здійснювалась за допомогою увімкненого проблискового маяка синього та червоного кольорів, а також спеціального звукового сигналу, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду, у встановленому законом порядку, відомостями рапорту поліцейського, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльовано наявні у нього ознаки такого стану, частково довідкою інспектора САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Вікторії ФЕДОРУК, якою стверджується факт видачі ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до бази даних ІКС ІПНП, посвідчення водія серії НОМЕР_2  від 31 травня 2023 року, що цілком підставно було враховано судом при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами,відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, якийзначиться як додаток до протоколу та, попри заперечення останнього, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказами вини ОСОБА_1 .
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
       Хоча ОСОБА_1 і заперечує той факт, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у нього не було, однак обставини вчиненого, його поведінка, який врешті – решт здійснив зупинку на узбіччі є свідченням протилежного.
Аналогічно стосується доводів захисника стосовно відсутності у першого ознак алкогольного сп`яніння. 
Відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського стверджуються детальні обставини вчиненого. Із цього відео видно, що у відповідності до виниклої ситуації, ОСОБА_1 поводив себе неадекватно: відмовлявся надати документи, що посвідчують його особу, назвати анкетні дані, ігнорував вимоги поліцейських, постійно ходив. Більше того, наявність або ж відсутність у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння встановлює інспектор, що являється суб`єктивним сприйняттям його стану. І такий не може бути спростований показаннями свідків, які зацікавлені у позитивному вирішенні справи на користь ОСОБА_1 , оскільки перебувають із ним у дружніх відносинах, тобто не є безсторонніми та незаінтересованими особами.
Цим відео також доводиться факт однозначної та ствердної його відмови від проходження огляду на стан алкогольногосп`яніння, у встановленому законом порядку.
У протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості стосовно суб`єкта його складення із вказівкою на посаду, а також зазначенням прізвища, ім`я, по батькові. Доводи апеляційної скарги про відсутність у нього повноважень на їх складення стосовно  ОСОБА_1  були предметом перевірки суддею першої інстанції, і свого підтвердження не знайшли.
Сам зміст протоколів відповідає положенням ст. 256 КУпАП, відтак підстав вважати його недопустимим доказом, як і усі інші наявні у даній справі докази, не установлено. 
Тому, вважаю, факт порушення водієм в особі  ОСОБА_1 пунктів 8.9 (а, б) та пункту 2.5 ПДР, а відповідно і вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП правильно установленим поліцейськими та підтверджений судом.
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга захисника Кромського М.В. підлягає залишенню без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Кромського М.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2025 року стосовно нього - без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: