Єдиний унікальний номер справи № 755/1525/23
Провадження №22-ц/824/523/2025

П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
09 червня 2025  року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді   Журби С.О., 
суддів                         Писаної Т.О., Приходька К.П., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що надання послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення в будинку АДРЕСА_1 , у тому числі в квартирі АДРЕСА_2 , здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 року № 198. Відповідачі отримують послуги, надані позивачем, однак з жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги з постачання централізованого опалення та з серпня 2017 року - плату за постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 23.02.2022 року у розмірі 95 541,15 грн., з яких: за послугу з централізованого опалення - 51 850,50 грн., за послугу з постачання гарячої води - 43 690,65 грн., що є предметом спору.
На підставі викладеного, просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 95 541,15 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 18 033,43 грн., 3% річних у розмірі 7 263,71 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.,
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 45 458 гривень 47 копійок, в іншій частині позову відмовити.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, з урахуванням заяви відповідачів про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності до заявлених позовних вимог стягнути солідарно з відповідачів  на користь позивача заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 85 020, 99 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 12 463, 10 грн, 3% річних у розмірі 5 469, 08 грн та судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби. Вказує, що пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Вказує, що подана відповідачами заява про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності може бути застосована судом лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості у період з 01 жовтня 2014 року по 12 березня 2017 року. Заборгованість відповідачів з централізованого опалення/ постачання теплової енергії з урахуванням зробленої ними заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності до заявлених вимог за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року становить 41 330, 34 грн. Заборгованість відповідачів з гарячого водопостачання з 01 серпня 2017 року нараховується в межах строку позовної давності, а відповідно подана відповідачами заява про застосування судом наслідків спливу строків  позовної давності до заявлених позовних вимог у цій частині задоволенню не підлягає. Зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив позивачу у стягненні в солідарному порядку з відповідачів нарахованої заборгованості за надані послуги, втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах  даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги позивача з наступних підстав:
В ході розгляду справи судом було встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку 25/1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 року № 198.
За даними Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 12.07.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - з 14.12.2004 року по теперішній час, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 - з 11.08.2007 року по теперішній час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_3 - з 11.08.2007 року по теперішній час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_3 - з 11.08.2007 року по теперішній час.
Відповідачі з жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги з постачання централізованого опалення та з серпня 2017 року - плату за постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 23.02.2022 року у розмірі 95 541,15 грн., з яких: за послугу з централізованого опалення - 51 850,50 грн., за послугу з постачання гарячої води - 43 690,65 грн., що підтверджується представленими підприємством позивача довідкою та розрахунками.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції при вирішенні даного спору взяв до уваги заяву відповідачів про застосування загального строку позовної давності до вимог позивача, ураховуючи, що предмет спору становить суму заборгованості, нараховану за період з жовтня 2014 року за отримані послуги з постачання централізованого опалення та з серпня 2017 року - за постачання гарячої води, в той час як позивач звернувся з позовом до суду лише 02 лютого 2023 року, а також, взяв до уваги, що позивачем не заявлено клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності із зазначенням причини поважності його пропуску; присудив до солідарного стягнення з відповідачів нараховану позивачем станом на 23.02.2022 року заборгованість в межах періоду з 02.02.2020 року по 02.02.2023 року за послугу з централізованого опалення - 23 576,02 грн., за послугу з постачання гарячої води - 21 882,45 грн. Водночас суд відмовив у стягненні з відповідачів 3 % річних та інфляційні втрати за період з березня 2020 року по лютий 2022 року.
Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.
Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII  визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем з жовтня 2014 року послуг з постачання централізованого опалення та з серпня 2017 року - плату за постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 23.02.2022 року у розмірі 95 541,15 грн., з яких: за послугу з централізованого опалення - 51 850,50 грн., за послугу з постачання гарячої води - 43 690,65 грн.
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).
Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України продовжувався.
Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною слід вважати позовну давність лише за вимогою, що виникли до 12 березня 2017 року, тобто з жовтня 2014 року по 12 березня 2017 року.
Строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Оскільки, з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, відтак борг у період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року нарахований позивачем в межах строку позовної давності, а відповідно подана відповідачем заява про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності слід застосувати лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у період з жовтня 2014 року по 12 березня 2017 року.
Позивач подав позов у лютому 2023 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Матеріалами справи встановлено, що відповідачами подана заява про застосування судом наслідків  спливу строку позовної давності до заявлених позовних вимог.
 Колегія суддів зазначає, що оскільки строк позовної давності був продовжений, то вказана заява може бути застосована судом лише до частини заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у період з 01 жовтня 2014  року по 11 березня 2017 року.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підлягає до стягнення заборгованість з відповідачів на користь позивача за послуги з централізованого опалення з урахуванням зробленої ними заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 41 330, 34 грн. Заборгованість відповідачів з гарячого водопостачання з урахуванням зробленої ними заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року становить 43 690, 65 грн.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції  неправомірно відмовив позивачу у стягненні в солідарному порядку з відповідачів нарахованої заборгованості за надані послуги, втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного  розрахунку, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, то колегія суддів зазначає  таке:
Відповідно до приписів п.п.3, 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби, оскільки вони стосуються заборони нарахування саме неустойки (штрафу і пені), як одного з способів забезпечення виконання грошового зобов`язання. Така заборона не стосується 3% річних та інфляційних втрат, які передбачені ст.625 ЦК України, та які не є неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер і до них  застосовується загальний  строк позовної давності.
Відповідно до Постанови  Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг на період воєнного стану», яка набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року, у становлено що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та /або неповне внесення населеннями  плати за  житлово-комунальні послуги. 
Як убачається з матеріалів справи заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячого водопостачання обліковується станом на 23.02.2022 року, а нарахування 3% річних та інфляційної  складової боргу здійснюється  по 23.02.2022 року, тобто до  введення в дію воєнного стану в Україні.
 На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з розрахунками інфляційної  складової боргу за централізоване опалення  у розмірі 5 620, 60 грн та послуги з гарячого водопостачання, наданими позивачем, у розмірі 6 842, 590 грн. Разом борг складає 12 463, 10 грн.
Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги централізоване опалення становить 2 462, 60 грн та за послуги з гарячого водопостачання  становить 3 006, 48 грн. Разом - становить 5 469, 08 грн.
Таким чином, з урахуванням заявленої відповідачами заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2023 року підлягає стягненню 102 953, 17 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 85 020, 99 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 12463, 10 грн та 3% річних у розмірі 5 469, 08  грн за період з 12.03.2017 року по 23.02.2023 року.
Відповідно до частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем  за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 4026, 00 грн.
Суд апеляційної інстанції вважає, що  у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума у розмірі 1015,50 грн з кожного з відповідачів.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,
                                               
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (адреса:  АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4  (адреса: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (код ЄДРПОУ: 37739041, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ вул. Гната Хоткевича, 20) заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі85 020 (вісімдесят п`ять тисяч двадцять грн) 99 коп, інфляційну складову боргу в розмірі7 334 (сім тисяч триста тридцять чотири) 50 грн, 3% річних в розмірі 3 218 (три тисячі двісті вісімнадцять) грн 46 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (код ЄДРПОУ: 37739041, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ вул. Гната Хоткевича, 20) «Євро-Реконструкція» судовий збір в розмірі  по 1015 ( одну тисячу п`ятнадцять) грн 50 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
 
Головуючий                                                                                    С.О. Журба

Судді:                                                                                                Т.О. Писана 

                                                                                                          К.П. Приходько