Номер провадження: 22-ц/813/3481/25 
Справа № 509/3508/24
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Акціонерне товариство «Кредобанк»
треті особи – приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Моргун Олександр Сергійович, приватний виконавець виконавчого округу Парфьонов Георгій Володимирович
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бедексєєва Вікторія Леонідівна
на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Моргун Олександр Сергійович, приватний виконавець виконавчого округу Парфьонов Георгій Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 , звернулася до суду з даним позовом.
02.11.2021 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 46151/2021, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1617977,00 грн, термін повернення кредиту до 01.11.2018 р. На виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором, між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_5 , на підставі довіреності, посвідченої 02.11.2021 р. приватним нотаріусом ОМНО Медведенко Г.В. за реєстровим №3187, було укладено договір застави, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., зареєстровано в реєстрі за №14875.
Відповідно до договору застави предметом застави є рухоме майно – транспортний засіб LEXUS RX 350, 2021 р.в., номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 3456, колір зелений, н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 02.11.2021 р.
16.05.2024 р., позивач ОСОБА_1 з відкритого реєстру АСВП дізналась, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. на підставі виконавчого напису від 10.01.2024 р. № 72, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном О., відкрито виконавче провадження №74628839 та сума заборгованості позивача перед АТ «Кредобанк» становить 1834714,24 грн.
Зазначає, що відповідачем, всупереч вимог закону, не було надано до нотаріуса документів, які б підтверджували безспірність заборгованості, нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи — приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Моргун Олександр Сергійович, приватний виконавець виконавчого округу Парфьонов Георгій Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню — відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки документи які були подані приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бедексєєва В.Л. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість, незаконність оскаржуваного рішення та порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа без самостійних вимог 1 приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Моргун О.С., третя особа без самостійних вимог 2 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, вмотивована тим, що оскаржуване рішення зводиться виключно до цитування порядку вчинення виконавчого напису без надання належної правової оцінки обставинам справи та доказам, якими підтверджується доводи позивача. Наголошується, що судом першої інстанції було залишено поза увагою чисельні порушення, які були допущені приватним нотаріусом ЛМНО Моргуном О.С. при вчиненні виконавчого напису, що у свою чергу є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне.
Так, у матеріалах справи міститься копія досудової вимоги відповідача від 01.06.2013 року № 85-14915850/23/1, яку начебто було відправлено позивачу поштовим відправленням 05.06.2023 року, однак у оскаржуваному виконавчому написі зазначено період за який стягується заборгованість, а саме з 02.08.2022 року по 21.11.2023 року. Крім того, у вищезазначеній вимозі була зазначена сума заборгованості у розмірі — 1751546, 40 грн, з яких: 1351589,30 грн — строковий борг по тілу; 224855,84 грн — прострочена заборгованість по тілу; 157101,26 грн — прострочені проценти. Однак у виконавчому написі від 10.01.2024 року, вчиненому приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном О.С., реєстровий № 72 вказана сума до стягнення у розмірі 1834714,24, з яких: 1576445,14 грн — заборгованість за кредитом; 254969,10 — заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Скаржник акцентують увагу на тому, що незрозумілим є період за який стягується заборгованість та її дійсний розмір, що відповідно у свою чергу свідчить про те, що розмір заборгованості в даній справі не може вважатися безспірним. Крім того, на думку сторони скаржника оскільки відповідач пред`явив вимогу 01.06.2023 року то й припинити нарахування останній мав саме 01.06.2023 року.
Також, в скарзі звертається увага на факт недотримання стягувачем положень ч. 3 ст. 24 та ч. 1 ст. 27 Закону № 1255-IV і нездійсненно ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження.
Окрім цього, акцентується увага на тому, що судом першої інстанції було проігноровано те, що відповідачем не було надано належних, допустимих доказів того, що ОСОБА_1 отримала досудову вимогу АТ «Кредобанк”». В матеріалах справи міститься перелік згрупованих поштових відправлень та опис вкладення у лист, але в той же час в матеріалах справи відсутній будь-який доказ як отримання ОСОБА_1 досудової вимоги від 01.06.2023 року так і повернення такої вимоги відповідачу у зв`язку із неотриманням її позивачем, що у свою чергу на думку скаржників свідчить про те, що вимога все ж таки не направлялась позивачу взагалі.
Підсумовуючи вищевикладене скаржники посилаючись на практику Верховного Суду зазначають, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису і порушення порядку повідомлення заставодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись з доводами апеляційної скарги представник АТ «Кредобанк» — Пех М.В. подав на неї відзив, в якому зазначає, що не погоджується з поданою скаргою, вважає її необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення законним, обґрунтованим та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У відзиві звертається увага на той факт, що позивач в позовній заяві вказує одні підстави позову, а в апеляційній скарзі вже абсолютно інші підстави, а зазначений факт не відповідає вимогам ЦПК України.
Наголошується, що відповідач надав нотаріусу усі документи, з дотриманням строків визначених Законом України «Про нотаріат» та у чіткій відповідальності до їх вимог, і позивачем зазначене не спростовано, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Щодо спростування тверджень апелянта, щодо наявності спірності в момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, зазначено, що оскільки позивач не спростовує розрахунок заборгованості належними і допустимими доказами, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, отже сума заборгованості позивачем не заперечується. Акцентується увага на тому, що позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів, які б спростовували безспірність вимог, а також доказів які могли б підтвердити відсутність у нотаріуса (третьої особи) права вчинення виконавчого напису, отже суд правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог і зазначене узгоджується з Постановою КЦС ВС від 07.12.2023 № 331/427/22.
Твердження щодо відсутності реєстрації у ДРОМ звернення стягнення а предмет застави спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що кредитор зареєстрував обтяження в ДРОМ щодо звернення стягнення на заставне майно.
Щодо доводів неотримання боржником досудової вимоги, зазначається, що апелянт підмінює поняття направлення досудової вимоги і отримання. Кредитор направив досудову вимогу, а вже за отримання досудової вимоги, візити на пошту, контроль своєї пошти відповідає апелянт, оскільки контроль пошти апелянта лежить поза межами і обов`язками кредитора. Наголошується, що досудові вимоги надіслано і зазначене встановлено та підтверджено нотаріусом під час перевірки пакету документів які АТ «Кредобанк» подав при вчиненні виконавчого напису. Крім того, даний факт не спростований позивачем, а доводи з цього приводу ґрунтуються на припущеннях, та відповідно не повинні братись судом до уваги.
Також, у відзиві звертається увага на той факт, що борг по кредиту не погашений, оплати не здійснюється протягом тривалого часу, заставне майно позивач переховує, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, борг не сплачує хоча має можливість погасити за рахунок реалізації заставного майна.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бедексєєва В.Л. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити у повному обсязі.
Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

02.11.2021 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №46151/2021, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1617977,00 грн, термін повернення кредиту до 01.11.2018 р.
На виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором, між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_5 , на підставі довіреності, посвідченої 02.11.2021 р. приватним нотаріусом ОМНО Медведенко Г.В. за реєстровим №3187, було укладено договір застави, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., зареєстровано в реєстрі за №14875.
Відповідно до договору застави предметом застави є рухоме майно – транспортний засіб LEXUS RX 350, 2021 р.в., номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 3456, колір зелений, н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 02.11.2021 р.
10.01.2024 р., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Моргун О.С., вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 72, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автотранспорт LEXUS RX 350, 2021 р.в., номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 3456, колір зелений, н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 02.11.2021 р., який належить ОСОБА_1 , та, на підставі договору застави, посвідченого 31.12.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., зареєстрований в реєстрі за №14875, переданий в заставу АТ «КРЕДОБАНК», для задоволення вимог АТ «КРЕДОБАНК» за період з 02.08.2022 р. по 21.11.2023 р. включно, на загальну суму 1831414,24грн.
03.04.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В., у виконавчому провадженні №74628839, була винесена постанова про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автотранспорт LEXUS RX 350, 2021 р.в., номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 3456, колір зелений, н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 02.11.2021 р., який належить ОСОБА_1 , для задоволення вимог АТ «КРЕДОБАНК».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України “Про нотаріат” та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис від 10.01.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за період з 02 серпня 2022 року по 21 листопада 2023 року включно у сумі 1831414,24 грн, що включає 1576445,14 грн — заборгованість за кредитом станом на 21 листопада 2023 року; 254969,10 грн — заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 21 листопада 2023 року; приватний нотаріус керувався, в тому числі, і главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Апеляційний суд зауважує, що підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору № 46151/2021 від 02.11.2021 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, проте, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 72 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).
Також, не встановлено і факту отримання позивачем досудової вимоги № 85-14915850/1 від 01.06.2023 року, матеріали справи не містять відомостей про вручення або надсилання такої вимоги позивачу. 
Наявний опис вкладення у цінний лист, в якому зазначено, що ОСОБА_1 надсилається досудова вимоги № 85-14915850/1 від 01.06.2023 та на якій є відбиток печатки АТ «Кредобанк» від 05.06.2023 року не свідчить про те, що зазначена вимога була надіслана адресату. Рекомендованих повідомлень про вручення листа, або копії конверта який повернувся без вручення з зазначенням підстав не вручення матеріали справи не містять і таких доказів відповідачем не надано.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що оспорюваний виконавчий напис було виконано за угодою, яка не була нотаріально посвідчена, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Отже доводи апеляційної скарги, є вагомими та такими, що приймаються до уваги колегією апеляційного суду.
Твердження зазначені стороною відповідача у відзиві є безпідставними, які спростовуються матеріалами справи та н заслуговують на увагу.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бедексєєва Вікторія Леонідівна задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позову.

Визнати виконавчий напис вчинений 10 січня 2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Олександром Моргуном, зареєстрований в реєстрі за № 72, таким, що не підлягає виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді                                                                                            В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко