ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1345/25 Справа № 201/1479/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року,  якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
за участю:
адвоката — Ключенкової Х.В.,
потерпілої — ОСОБА_2 , 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у сумі 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23 січня 2025 року о 15 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем “Хюндай”, д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі буд. 20-4 по вул. Запорізьке шосе в м.Дніпрі, без необхідності запобігання дорожньо-транспортній пригоді, застосувала різке гальмування ,внаслідок чого на неї здійснив наїзд попутний позаду тролейбус “АКСМ321”, інвентарний №2566, під керуванням ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 12.9 “г” Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Ключенкова Х.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити. 
В апеляційній скарзі адвокат зазначила, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та її представника, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист та справедливий суд. 
Вказує, що ОСОБА_1 не порушувала правил дорожнього руху, а висновок суду з цього приводу є необґрунтованим. 
Вважає, що у водія тролейбуса була можливість безпечно об`їхати автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , оскільки не було інших транспортних засобів.
В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Захисник Ключенкова Х.В. не заперечувала проти розгляду справи у відсутність ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, наполягала на її задоволенні.
Потерпіла ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки захисника та потерпілої, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Перевіривши постанову суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та докази, які суд поклав в основу рішення, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи, досліджених в суді, які викладені в постанові та перевірені апеляційним судом.
Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної події від 23 січня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; матеріалами відеозапису з камери відео-реєстратора, встановленої в салоні тролейбусу, керованого учасником пригоди – ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачається, що подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів відбулась за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 228537 від 23 січня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.
Вищевикладене повністю підтверджується матеріалами відеозапису обставин дорожньо-транспортної події з камери відео-реєстратора, встановленої в тролейбусі «АКСМ 321», керованого водієм ОСОБА_2 . Так, зі змісту відтвореного відеозапису судом встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що дане зіткнення відбулося під час перетинання траєкторій руху водіїв-учасників цієї пригоди, один з яких, керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , рухався попереду та, перестроївшись праворуч, без необхідності запобігання дорожньо-транспортній пригоді, став різко гальмувати аж до повної зупинки, хоча відповідна зміна дорожньої обстановки та дії водія попереду не створювали таку загрозу безпеці дорожнього руху, яка б змушувала вдаватися до екстрених заходів гальмування, водночас інший водій, керуючи тролейбусом «АКСМ 321», інвентарний № 2566, наближаючись попутно позаду, після появи за напрямком його руху автомобіля «Хюндай», не застосував заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду, хоча видимість у напрямку руху останнього давала йому можливість орієнтуватися під час керування цим засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневрування, однак даний водій своєчасно не зреагував на виникнення небезпеки для руху, після чого відбулось зіткнення тролейбусу «АКСМ 321» його передньою частиною із задньою частиною автомобіля «Хюндай».
Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями, зафіксованими у схемі місця ДТП від 23 січня 2025 року, зокрема щодо часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 12.9 «г» Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 , а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні.
Згідно із п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.9 “г” Правил дорожнього руху, водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, зокрема дорожніх споруд чи іншого майна.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Аргументи апелянта щодо того, що у іншого учасника ДТП, водія тролейбуса ОСОБА_2 була можливість безпечно об`їхати її автомобіль, апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони є суто формальними та не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
При розгляді справи судом порушень статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Істотних суперечностей в доказах, які б могли вплинути на правильність встановлених фактичних обставин справи або на доведеність вини ОСОБА_1 , не встановлено.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, у зв`язку з чим її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу  адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення - залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

       Суддя:                                                                О.Ю. Іванченко