УХВАЛА
08 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 515/525/23
провадження № 61-8630ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката 
Ковпака Олександра Вікторовича, на постанову Одеського апеляційного суду 
від 10 квітня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною скаргою, в якій просила суд поновити пропущений строк для подання скарги та визнати неправомірними дії державних виконавців Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровсьому районі Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (далі - Татарбунарський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса)) Мологи І. М. та Пєркової Л. В. у частині відкриття виконавчих проваджень 
ВП № НОМЕР_2 від 21 червня 2019 року, ВП № НОМЕР_1 від 13 серпня 2020 року 
із скасуванням наслідків дій цих державних виконавців у рамках виконавчих проваджень.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 травня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до Татарбунарського районного суду Одеської області із скаргою про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Татарбунарський РВ ДВС ГТ УЮ 
в Одеській області ) Мологи І. М. про відкриття виконавчого провадження 
№ НОМЕР_2 від 21 червня 2019 року та поновлено строк на її оскарження.
Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Татарбунарського РВ ДВС ГТ УЮ в Одеській області Мологи І. М. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 21 червня 2019 року із відповідним скасуванням наслідків дій державного виконавця у рамках виконавчого провадження.
Визнано поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до Татарбунарського районного суду Одеської області із скаргою про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Татарбунарського РВ ДВС ГТ УЮ в Одеській області Пєркової Л. В. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 13 серпня 2020 року поважною та поновлено строк 
на її оскарження.
Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Татарбунарського РВ ДВС ГТ УЮ в Одеській області Пєркової Л. В. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 13 серпня 2020 року із відповідним скасуванням наслідків дій державного виконавця у рамках виконавчого провадження.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу Татарбунарського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області 
ПМУ МЮ (м. Одеса) задоволено.
Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 травня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
30 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковпак О. В., 
із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 10 квітня 
2025 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 травня 2023 року залишити в силі. 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18 липня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковпака О. В.,
на постанову Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження. 
Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
У серпні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковпак О. В., 
шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із заявою на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 липня 2025 року, а саме надав до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із відповідними доказами на підтвердження поважності пропуску строку.
1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, викладеному у змісті заяви, наданої на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копія повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 10 квітня 
2025 року, було надіслано у системі «Електронний суд» до електронного кабінету Ковпака О. В. 07 червня 2025 року, на підтвердження чого надає відповідні докази.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи наведені заявником обставини, а також надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено 
з поважних причин, а тому його слід поновити.
2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішення, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судами норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судові рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої 
статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, 
в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Касаційна скарга обґрунтовується неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (абзац 6 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Ковпаку Олександру Вікторовичу, строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців Татарбунарського відділу державної виконавчої служби 
у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, на постанову Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року.
Витребувати із Татарбунарського районного суду Одеської області вищевказану цивільну справу (№ 515/525/23, провадження № 4-с/515/786/23).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою 
і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 
ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                              Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць