Справа № 991/8752/25
Провадження 2-з/991/30/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

29 серпня 2025 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією в складі:
головуючої судді Чернової О.В.,
суддів Крикливої Т.Г., Ткаченка О.В., 
за участю секретаря судового засідання Лаврук Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Кедрука В.В. про забезпечення позову до подання позовної заяви Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави,
ВСТАНОВИВ:
І. Історія провадження
26.08.2025 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Кедрук В.В. (далі - прокурор, Позивач) звернувся до Вищого антикорупційного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави,
та ОСОБА_2 (далі - Відповідачі) про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення
у дохід держави.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 вказану заяву передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючої судді Чернової О.В. та суддів Крикливої Т.В. та Ткаченка О.В.
ІІ. Обґрунтування заяви про забезпечення позову
Прокурор зазначає, що ним буде подано протягом десяти днів позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про (1) визнання необґрунтованими активів:
-квартири, загальною площею 116,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю на день набуття 4 650 000 грн;
-грошових коштів, що перебували на банківському рахунку 
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 
у сумі 2 597 780 грн;

та (2) стягнення:
-з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави Україна квартири загальною площею 116,7 кв.м, 
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю на день набуття 4 650 000 грн;
-з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави Україна 2 597 780 грн, як вартість необгрунтованого активу у розмірі 2 597 780 грн (два мільйони п`ятсот дев`яносто сім тисяч сімсот вісімдесят гривень).
У зв`язку з чим прокурор просить забезпечити позов шляхом накладення (1) арешту на:
-квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 116,7 кв.м, реєстраційний номер 2212022980000, вартістю на день набуття 4 650 000 грн, яка належить ОСОБА_2 на праві власності;
-транспортний засіб «NISSAN X-TRAIL», 2025 p.в., VIN: НОМЕР_4 , д.н.з.  НОМЕР_5 , вартістю на день набуття 2 165 000 грн, який належить ОСОБА_1 на праві власності; 
та (2) заборони на переміщення транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , за межі території України.
В обґрунтування вказаної заяви Позивач зазначає, що з 05.11.2013 і дотепер ОСОБА_1 обіймає посаду начальника управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та відповідно є особою, уповноваженою на виконання функцій держави
або місцевого самоврядування.
02.11.2020 ОСОБА_2 - член сім`ї ОСОБА_1 (мати), яка набула у власність актив - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 116,7 кв.м, реєстраційний номер 2212022980000, вартістю на день набуття 4 650 000 грн. 
На переконання Позивача, незважаючи на те, що вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстрований за ОСОБА_2 , він придбаний в інтересах та за дорученням ОСОБА_1 , яка має можливість прямо чи опосередковано вчиняти щодо такого активу дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ним.
Тобто за версією прокурора, існує зв`язок між зазначеним активом та ОСОБА_1 ,
яка на момент їх придбання була особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Можливість набуття ОСОБА_2 вказаного активу за рахунок законних доходів викликає у Позивача обгрунтований сумнів, зокрема, з урахуванням майнового стану Відповідачів, доходів, що були отримані ними, видатків, а також наявних у них грошових активів.
Окрім того, Позивач зазначає про набуття ОСОБА_1 у 2021-2024 роках у власність грошових коштів, що перебували на її банківському рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , у сумі 2 597 780 грн шляхом внесення готівкових коштів через термінали, поповнення або переказу коштів іншими фізичними особами без наявності правомірних підстав для їх отримання, та відповідно вказує, що такі активи не можуть вважатись законними доходами.
Оскільки грошові кошти у сумі 2 597 780 грн ОСОБА_1 були безповоротно витрачені,
з урахуванням наявної неможливості накладення арешту саме на оспорюваний актив, Позивач вказує на необхідності накладення арешту на інше майно ОСОБА_1 , що відповідає вартості активів, які є предметом спору, а саме:
-автомобіль «NISSAN X-TRAIL», 2025 р.в., VIN: НОМЕР_4 , договір N?A-25/05-05 від 09.05.2025, д.н.з.  НОМЕР_6 , належний ОСОБА_1 на праві власності (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_9 від 22.05.2025), вартістю 2 165 000 грн станом на день набуття права власності. 
На переконання Позивача, з метою забезпечення збереження майна, на яке може бути звернено стягнення та яке наразі належить на праві власності особам, які можуть отримати статус відповідача, існує необхідність для забезпечення позову шляхом накладення арешту на цей актив із забороною його переміщення за межі території України.
Прокурор також акцентує увагу на тому, що з урахуванням відсутності заборони покидати межі України під час дії воєнного стану ОСОБА_1 як власник транспортного засобу може з використанням такого рухомого майна у будь-який час особисто здійснити перетин державного кордону України або забезпечити транспортування такого майна іншими особами. Це, у свою чергу, свідчить про необхідність у вжитті додаткових заходів (поряд з накладенням арешту) щодо автомобіля «NISSAN X-TRAIL», 2025 р.в., VIN: НОМЕР_4 , д.н.з.  НОМЕР_6 у виді заборони його переміщення за межі території України. 
У заяві про забезпечення позову прокурор просить накласти арешт на активи, належні відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у випадку задоволення позову, та з метою збереження активів. 
ІІІ. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову
Заяву про забезпечення позову подано до подання позовної заяви у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позивач може звернутися до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.
Позивачем у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави є прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ч. 1 ст. 290 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦПК України справи про визнання необґрунтованими активів
та їх стягнення в дохід держави підсудні Вищому антикорупційному суду.
Таким чином, заява про забезпечення позову у цивільній справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, з якою звернувся належний позивач, прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (повноваження якого підтверджуються копією наказу заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора Клименка О.В. від 19.03.2024 за №300),
до належного суду у встановленому законом порядку, підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом.
Заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, розглядається судом не пізніше трьох днів з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд може прийняти рішення про розгляд такої заяви без повідомлення відповідача, у разі якщо позивач у заяві наведе у достатньому обсязі дані про те, що внаслідок такого повідомлення ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу (ч. 5 ст. 153 ЦПК України).
У заяві про забезпечення позову Позивач просить здійснювати розгляд цієї заяви без повідомлення Відповідачів. Така позиція обґрунтована тим, що ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу, оскільки внаслідок отримання інформації про розгляд заяви про забезпечення позову Відповідачі можуть у будь-який момент вжити заходи, спрямовані на відчуження активів, зокрема шляхом їх дарування третім особам, у тому числі у спрощеному порядку онлайн за допомогою додатку «Дія». Вибуття таких активів з їх власності унеможливить виконання рішення суду про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення на користь держави (у разі задоволення судом позовної заяви). 
Суд погоджується з доводами Позивача, що повідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 
про розгляд заяви про забезпечення позову може поставити під загрозу ефективність відповідного заходу, оскільки існують реальні ризики відчуження активів, законність набуття яких наразі оспорюється. Повідомлення про розгляд такої заяви могло б надати Відповідачам час для вчинення дій, спрямованих на ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, що, своєю чергою, суперечить завданням цивільного судочинства та меті розгляду справ про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.
Такі висновки стали підставою для ухвалення судом рішення про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є відповідачами у справі,
з метою забезпечення ефективного судового розгляду та запобігання можливим діям, що можуть перешкодити виконанню судового рішення (у разі його постановлення).
28.08.2025 прокурор Кедрук В.В. подав клопотання про розгляд заяви без його участі. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання Позивача та прийняттям судом рішення про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення Відповідачів, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. 
IV. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду
Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов таких висновків.
Вичерпний перелік суб`єктів, до яких може бути пред`явлено позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, передбачений ч. 4 ст. 290 ЦПК України.
Відповідно до змісту поданої заяви, особами, щодо майна яких вирішується питання про накладення арешту та які можуть отримати статус відповідача у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави, є:
- начальник управління освіти Дніпровської райнної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1, яка призначена на посаду розпорядженням Голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.11.2013 №466-к, та є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно
до положень пп. «а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», яка, за твердженням Позивача, у тому числі за допомогою члена родини (матері) набула у власність активи,
щодо якого порушується питання про їх необґрунтованість;
- ОСОБА_2 - мати ОСОБА_1 (сімейний статус якої підтверджується актовим записом про народження № 3170 від 28.10.1975), яка набула у власність актив - квартиру, в інтересах та за дорученням ОСОБА_1 , яка має можливість прямо
чи опосередковано вчиняти щодо такого активу дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження, щодо якої порушується питання про її необґрунтованість.
Підстави для забезпечення позову та порядок розгляду заяви про забезпечення позову встановлені Главою 10 Розділу І ЦПК України. 
Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006).
Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч.1, 2 ст.149 ЦПК України).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності
та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанова колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.12.2022 у справі № 760/34352/21).
Пункт 1-1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується,
серед іншого, накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів
та їх стягнення в дохід держави, мають бути наведені у достатньому обсязі дані, які дають змогу вважати активи необґрунтованими, а у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інші активи відповідача, які відповідають вартості активів, які є предметом спору, - також обґрунтування неможливості накладення арешту саме на оспорювані активи.
Положеннями абз.2 ч.2 ст.290 ЦПК України передбачено, що позов пред`являється щодо: активів, набутих після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених
на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів», якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої
на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у сімсот п`ятдесят і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом
на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену
ст.368-5 Кримінального кодексу України , відтак позов про визнання необґрунтованими актів та стягнення їх в дохід держави подається, якщо різниця між вартістю активів особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та її законними доходами перевищує 1 505 250 грн.
Колегія суддів, не надаючи оцінку доведеності тверджень про необґрунтованість активів,
яке може бути здійснене під час розгляду позовної заяви по суті, констатує належність суб`єктів,
до яких може бути пред`явлено позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави та заяву про його забезпечення.
Прокурор заявляє, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необґрунтовано набули у власність активи на суму 7 257 780,00 грн, а саме: 
-квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 116,7 кв.м, реєстраційний номер 2212022980000, вартістю на день набуття 4 650 000 грн (набуття якої ОСОБА_2 підтверджується договором купівлі-продажу майнових прав № S3-A-90 від 07.08.2020 з додатком, відчуження яких здійснено за 1 167 500,00 грн);
-грошові кошти, що перебували на банківському рахунку ОСОБА_1 
в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 у сумі 2 597 780 грн.
За твердженнями Позивача, зазначені вище активи не могли бути набуті у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах та за дорученням ОСОБА_1 , на основі законних доходів. Такий висновок зроблений на підставі аналізу інформації щодо отриманих доходів, що відображені у щорічних деклараціях ОСОБА_1 , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, інформації з Пенсійного фонду України та руху коштів на належних ОСОБА_1 банківських рахунках.
На підтвердження інформації про необґрунтованість вказаних активів прокурор надав такі докази:
-копію Розпорядження Голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.11.2013 №466-к; 
-копію актового запису про народження № 3170 від 28.10.1975;
-копію декларацій ОСОБА_1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 та 2020 роки;
-інформаційна довідка №429830063 від 04.06.2025 з Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, де за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2212022980000 зареєстровано право власності ОСОБА_2 на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 ; копію договору купівлі-продажу майнових прав № S3-A-90 від 07.08.2020, на підставі якого проведено реєстрацію, та копії відповідей на запит КНДІСЕ від 27.06.2024 №13569/10691-3-24/42
та від 02.05.2025 №9151/5771-3-25/42;
-копії платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3150014741.1 від 16.08.2023, №0.0.2034810815.1 від 28.02.2021, №0.0.2068237950.1 від 26.03.2023; інформацію про суми нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 о/р НОМЕР_8 за період 
з 30.11.2009 по 30.09.2024;
-відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суму доходу, задекларованого ОСОБА_1 в податковій декларації про майновий стан та доходи,
та інформацію про руху коштів на належних ОСОБА_1 банківських рахунках.
Окрім того, прокурор вказує, що правові наслідки визнання активів необґрунтованими визначені у ст. 292 ЦПК України. Згідно з частинами 1-3 цієї статті активи, визнані судом необґрунтованими, стягуються в дохід держави. Якщо суд визнає необґрунтованими частину активів, в дохід держави стягується частина активів відповідача, яка визнана необґрунтованою, 
а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. У разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими, на відповідача покладається обов`язок сплатити вартість таких активів або стягнення звертається на інші активи відповідача, які відповідають вартості необґрунтованих активів.
На переконання Позивача, частина активів, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, зокрема грошові кошти у сумі 2 597 780 грн, ОСОБА_1 були безповоротно витрачені, проте у її власності перебувають інші активи, які не є предметом спору, однак, з огляду на їх вартість, є співмірними із заявленими позовними вимогами.
На підтвердження інформації, що у власності ОСОБА_1 перебувають інші активи, які не є предметом спору, однак, з огляду на їх вартість, є співмірними із заявленими позовними вимогами, а саме транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , вартістю 2 165 000 ,00 грн на момент набуття права власності, прокурор надав такі докази:
-копію декларації ОСОБА_1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, а також повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни
в майновому стані від 29.05.2025;
-копію договору купівлі-продажу № А-25/05-05 від 09.05.2025;
-копію акта прийняття-передачі транспортних засобів № 283, копію договору купівлі-продажу №А-25/05-05, копію заяви № 2558886838 від 22.05.2025 на реєстрацію ТЗ та витяг
з Єдиного державного реєстру МВС від 28.08.2025, за якими право власності на транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний
номер НОМЕР_5 , зареєстровано за ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_9 
від 22.05.2025).
Досліджені колегією суддів додатки до заяви про забезпечення позову дають підстави
для висновку про існування спору між сторонами щодо визнання необґрунтованими активів,
а отже заява про забезпечення позову є предметною.
Суд звертає увагу, що питання необґрунтованості активів та інших вимог
Позивача вирішуватимуться виключно за результатами розгляду справи згідно з положеннями ст. 291 ЦПК України.
Як вже раніше зазначалось судом, вартість активів, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, становить 7 257 780,00 грн
Ураховуючи необхідність дослідження всіх обставин набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 активів, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, а також ризик їх відчуження, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення суду (у разі задоволення позовної заяви).
Вказане дає можливість вважати, у разі доведеності позову, що ці активи можуть бути визнані необґрунтованими і стягнуті в дохід держави. Отже є правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову в цій категорії справ (вимоги ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Але питання щодо обґрунтованості цього твердження та вимог прокурора вирішуватиметься за результатами розгляду справи відповідно до ст. 291 ЦПК України.
З огляду на вищевказане, суд вважає наявними підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на актив, щодо якого порушується питання про їх необґрунтованість - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває
у власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2212022980000).
Окрім того, як вже було вказано, розмір безповоротно витрачених активів, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, становить 2 597 780 грн. 
З урахуванням приписів ч. 3 ст. 290 ЦПК України, а також наявності ризику відчуження
та ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог,
суд вважає наявними підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на інший актив - транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , вартістю 2 165 000 ,00 грн, належний на праві власності ОСОБА_1 , з огляду на співмірність його вартості позовним вимогам.
Окрім того, наявні підстави для вжиття додаткових заходів (поряд із накладенням арешту) щодо цього транспортного засобу у виді заборони його переміщення за межі території України
Суд погоджується з доводами прокурора щодо необхідності встановлення заборони переміщення вказаного транспортного засобу за межі України, ураховуючи ризик вивезення автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , за межі території України з метою унеможливлення звернення стягнення на нього.
У контексті встановлених обставин, зокрема характеру майна, яке є предметом майбутнього позову, обґрунтованою є і вимога прокурора про заборону переміщення транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , за межі території України.
У цьому аспекті суд також враховує, що юрисдикція Вищого антикорупційного суду поширюється лише на територію України, а визнання його рішень за кордоном вимагає вчинення додаткових дій. Тому, переміщення автомобіля за межі України унеможливить як виконання арешту та і звернення на нього стягнення у разі задоволення майбутнього позову.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. 
Вирішуючи подану заяву, суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Так, Суд у рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини», оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб
бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме:
(1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним
для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства,
(3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п. 195). 
Отже, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право розпоряджатись ним на певний час до вирішення судом спору по суті. Такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 
як ймовірного власника майна, оскільки спірні активи залишаються у їх володінні
та користуванні, за виключенням вивезення автомобіля за кордон.
Суд зауважує, що арешт майна не є перешкодою для реалізації права користування таким майном (за виключенням його переміщення за межі території України), оскільки заборона на користування майном є окремим видом забезпечення позову, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, який у цьому випадку не розглядається.
Підстав для зустрічного забезпечення відповідно до положення ч.1 ст.154 ЦПК України суд не вбачає, оскільки власники майна не обмежуються у праві володіння та користування ним
та, як наслідок, збитки, пов`язані з забезпеченням позову, відсутні.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх вартості в дохід держави у повному обсязі та накладення арешту на майно, що на праві власності належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст.149-150, 153 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Кедрука Вадима Валерійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави, - задовольнити.
2. Накласти арешт на:
-квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2212022980000);
-транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , який перебуває у власності ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_9 від 22.05.2025).
3. Заборонити переміщення транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , за межі території України.
4. Арешт накладається без заборони користування майном.
5. Копію ухвали про забезпечення позову надіслати прокурору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
а також відповідним державним органам для виконання.
6. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
7. Строк пред`явлення ухвали до виконання - три місяці.
Стягувачем на підставі цієї ухвали є Держава Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (код ЄДРПОУ 45252419, адреса: 01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, 17),
а боржниками:
ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );
ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Роз`яснити, що згідно зі статтею 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Повна ухвала складена 02 вересня 2025 року.
Судді                                                                                         О.В. Чернова

Т.Г. Криклива

О.В. Ткаченко