Справа № 132/3779/24 
Провадження № 23-з/801/38/25
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА

17 червня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши заяву  ОСОБА_1  про відвід судді Копаничук С.Г. у справі № 132/3779/24 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Довгалюк Лесі Іванівни на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2025 року постановою Калинівського районного суду Вінницької області  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
23 квітня 2025 року, не погодившись із вказаною постановою, адвокат Довгалюк Л.І., в інтересах  ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу через суд першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2025 року справу передано для розгляду судді Копаничук С.Г.
05 червня 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява  ОСОБА_1  про відвід судді Копаничук С.Г. у даній справі, яка мотивована тим, що 29 травня 2025 року перед судовим засіданням захисником ОСОБА_1  - адвокатом Довгалюк Л.І. було подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона перебуває у відпустці. Як зазначає заявник, під час розгляду вказаного клопотання, суддя Копаничук С.Г. сказала, щоб  ОСОБА_1 зателефонував до адвоката, у зв`язку із тим, що суддя хоче з нею поспілкуватись. Після спілкування із адвокатом, суддя Копаничук С.Г. сказала, щоб  ОСОБА_1 розірвав угоду із адвокатом Довгалюк Л.І. та заключив угоду із іншим. З урахуванням викладеного, заявник вважає, що такі дії судді є тиском на нього, що призводить до порушення його права на захист.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану заяву про відвід, апеляційний суд вважає, що така заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною 1 ст. 8 КУпАП перебачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Таким чином, з метою забезпечення виконання вищезазначених положень КУпАП, оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання про відвід судді керуватися положеннями параграфа 6 глави 3 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України. 
Пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Нормами Конституції України закріплені основні засади судочинства та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 06.09.2005 року у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01), надаючи тлумачення поняттю «неупередженість» суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п. 81).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (CastilloAlgarv.Spain).
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.
Положення цієї статті Кодексу суддівської етики виходять із принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема у випадку, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.
Зазначені принципи закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.
Відповідно до п. 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».
Враховуючи викладене, відповідно до доктринальних підходів до розуміння правової концепції неупередженості судді, з метою унеможливлення будь-яких сумнівів в об`єктивності судді, виходячи з вищезазначених положень КПК України, Бангалорських принципів поведінки суддів, рішень ЄСПЛ, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, у відповідності до принципів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведені заявником обставини у заяві про відвід, які частково узгоджуються із матеріалами справи, унеможливлюють участь судді Копаничук С.Г. у розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, оскільки вони можуть викликати сумніви в неупередженості судді як і у учасників судового розгляду, так і у будь-якого стороннього спостерігача.
У зв`язку із наведеним, враховуючи вимоги п. 4 ч. 1  ст. 75 КПК України, з метою недопущення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та об`єктивності рішень у цій справі, вважаю за необхідне задовольнити заяву про відвід.
Відповідно до ст. 82 КПК України матеріали даної справи підлягають передачі для повторного автоматизованого розподілу.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву  ОСОБА_1  про відвід судді Копаничук С.Г. у справі № 132/3779/24 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнити.
Матеріали провадження про адміністративне правопорушення передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя                                                        О. В. Ковальчук