ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/32522/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року (суддя Букіна Л.Є.) в адміністративній справі 
за позовом   ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області                 
про  визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :
                              
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 15.12.1988 по 20.06.1996; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області   № 046150016047 від 09.09.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 15.12.1988 по 20.06.1996; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити позивачеві з 02.09.2024 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 09.09.2024 року № 046150016047 «Про відмову в призначенні пенсії». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 15.12.88 р. по 20.06.96 р. до страхового стажу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні та зарахованих цим рішенням періодів роботи ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що для врахування спірного періоду до страхового стажу позивачеві необхідно подати довідку про трудову участь в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в колгоспі.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що у спірному періоді позивач працював не у колгоспі, а у радгоспі, який був державною організацією, період трудової діяльності підтверджується записами трудової книжки, а тому вимагання будь-яких інших документів суперечить приписам законодавства.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії  за віком відповідно до ст. 26  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява в порядку екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яким прийнято рішення № 046150016047 від 09.09.2024 про відмову в її задоволенні.
Згідно з названим рішенням страховий стаж особи становить 28 р. 06 міс. 18 дн., до страхового стажу заявника не зараховано період трудової діяльності відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 з 15.12.1988 по 20.06.1996 в колгоспі «Пам`ять Ілліча», оскільки відсутня інформація про трудову участь в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в ньому.
Вважаючи протиправними такі дії відповідача та прийняте рішення, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в  колгоспі за період після 1965 року, якщо член  колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Статтею 62 цього ж Закону встановлено, що  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документам, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка.
Записами трудової  книжки серії НОМЕР_1 від 04.09.1981 підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 15.12.1988 був прийнятий на роботу «крановщиком» за переведенням до радгоспу «Пам`ять Леніна», та працював на вказаному підприємстві до  20.06.1996. Радгосп з 20.06.1996 на підставі наказу Бериславської райдержадміністрації № 272 від 20.06.1996 реорганізований  у колективне сільгосппідприємство «Славутич» відповідно до постанови ВР України № 2115 від 14.02.1992. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що постановою Верховної Ради України від 14.02.1992 № 2115 введено  в   дію    Закон    України    «Про    колективне  сільськогосподарське підприємство» ( 2114-12 ) з  1  березня  1992  року.
Названий Закон визначає, що колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.
Відповідачем не проаналізовано законодавство, на яке міститься посилання у записах трудової книжки позивача за період трудової діяльності з  15.12.1988 по 20.06.1996.
Разом з цим послідовне дослідження нормативно-правових актів та наказів органів місцевої влади доводить доводи позивача, що він не працював у колгоспі. Створення колгоспів з колективною формою власності на законодавчому рівні відбулось з 01.03.1992, а сам радгосп «Пам`ять Леніна» реорганізований у колгосп «Славутич» з 20.06.1996.
Відповідно, до спірного періоду не застосовуються вимоги законодавства щодо підтвердження трудової участі в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в ньому.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірне не зарахування УПФУ спірного періоду до страхового стажу позивача.
Водночас колегія суддів констатує, що суд першої інстанції не надав оцінки мотивам прийняття оскаржуваного рішення УПФУ, вдавшись до обставин, які не пов`язані зі спірними правовідносинами, адже підставою для відмови у зарахуванні певного періоду роботи не були недоліки заповнення трудової книжки.
Разом з цим суд апеляційної інстанції не вважає слушними доводи апелянта в частині неналежного обрання судом способу захисту прав та інтересів позивача, адже предметом спору в цій справі є правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області   № 046150016047 від 09.09.2024. Відтак саме відповідач прийняв рішення, неправомірність якого визнана в цій справі, а тому саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області як орган, який допустив порушення прав та інтересів особи, має усунути такі наслідки.
Враховуючи сукупність наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, натомість рішення підлягає зміні в частині мотивів його прийняття. 

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року в адміністративній справі № 160/32522/24  змінити в частині мотивів його прийняття.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 26 серпня 2025  року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 26 серпня 2025 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров