КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/3049/2025
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
        м. Київ                                                                                          Справа № 752/2619/25
 
 04 червня 2025 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
 
при секретарі - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Федорова Дмитра Сергійовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року в справі про  адміністративне правопорушення  за  ч.1 ст. 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року визнано   ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь держави судовий в розмірі                 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
 Не погоджуючись  із такою постановою суду першої інстанції, 15  квітня  2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Федоров Дмитро Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову  Голосіївського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року та закрити провадження у справі.
  Апеляційну скаргу обґрунтовує тим що,  на переконання сторони захисту, суддею було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного, об?єктивного дослідження обставин справи та не надано належної оцінки доводам сторони захисту, у зв?язку із чим постанова судді підлягає скасуванню, а справа - закриттю.
Із відеозапису події «218442» вбачається, час відеофайлу: з 18:07; 22:00 - інспектор, роз?яснює    ОСОБА_1 те, що згідно з чинним законодавствомвінмає право відмовитись від проходження огляду. 
Водночас, згідно пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою  КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом  лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, між іншим, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 Таким чином, апелянт вважає, що фактично, поліцейські видали йогопідзахисному адміністративне правопорушення за його законне право, чим створили у нього хибне враження правомірності його поведінки та вчинили провокацію до вчинення адміністративного правопорушення. 
Вищевикладені обставини свідчать про провокацію з боку працівників патрульної поліції до вчинення адміністративних правопорушень громадян.
Зазначає, що з відеозапису, що міститься в матеріалах справи (час на відео 40:00 с.) вбачається, що під час ознайомлення його підзахисного з протоколомпро адміністративне правопорушення, йому не було роз?яснено його права, а лише повідомлено про розгляд справи в Голосіївському районному суді м. Києва. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією.
Згідно вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснюються його права і обов?язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
 Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року № 1376, при складанні  протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до відповідальності.
Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. 
Вважає, що  дії поліцейських яскраво свідчать про порушення останніми цілої низки правових порм, зокрема, ч. 3 ст. 29 та ст. 59 Конституції України, які є нормами прямої дії та гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право скористатися правовою допомогою захисника.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста- машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. 
Разом з тим, також звертає увагу суду на те, що чинне законодавство, а також Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. 
Відповідно до ч.2 ст. 251 КУПАП, обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу. 
Однак, матеріали справи не містять жодного доказу керування транспортним засобом його підзахисним. 
          В судовому засіданні  особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1   та його захисника адвокат  Харчук  Олександр Петрович  повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили  скаргу задовольнити.
Представник Київської міської прокуратури в судове засідання  не з?явився, про день та час розгляду справи прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.  
Заслухавши доповідь судді  Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, а тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням   ОСОБА_1 права керування, що відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
 Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за  відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у  встановленому  порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті  266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан  алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного  сп`яніння   є підставою для притягнення  його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
 Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1                        № 218442, складеного інспектором взводу №1, роти  №1, батальйону №1, полку №1 УПП у м.Києві старшим лейтенантом поліції Якуб В.В., 11 січня 2025 року, о 16 год. 20 хв., в м.Київ, вул.Ю. Здановської, ( Ломоносова) 50 водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом «Ford», номерний знак   НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.  Від проходження огляду на стан  сп'яніння   у лікаря нарколога та за допомогою спеціального приладу Драгер водій відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
 11 січня 2025 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки  сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. 
Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається що, підійшовши до водія працівник поліції попросив надати посвідчення водія, на що водій зазначив, що посвідчення водія не надасть, а надасть «Резерв», зазначив, що працівники поліції зупинили його не за кермом, працівник поліції підійшов коли він сидів у машині                               ( зафіксований час на відео 16:26:43).
Поліцейський знову запропонував водію надати посвідчення, на що останній сказав, що не буде показувати, він не їхав і поліцейські його не зупиняли( зафіксований час на відео 16:27:30).
На запитання працівника поліції, чи під'їхав водій до місця на якому стоїть автомобіль, водій сказав що під'їхав, вийшов, потім працівник поліції до нього підійшов, поліцейські його не зупиняли ( зафіксований час на відео 16:27:57).
На повторне питання працівник поліції, чи надає водій посвідчення водія, останній відповів, що ні, та надав застосунок  «Резерв»( зафіксований час на відео 16:28:08).
В подальшому поліцейські встановлювали особу водія.
Водій зазначив, що не здійснив жодного ДТП, він просто відігнав машину, щоб людина на Tesla змогла проїхати.( зафіксований час на відео 16:29:50).
Працівник поліції повідомив водію, що він переганяв транспортний засіб з ознаками алкогольного сп'яніння та запропонував пройти огляд  за допомогою  газоаналізатора Драгер на місці, на що водій проігнорував дану пропозицію, та все повторював, що він нічого не зробив ( зафіксований час на відео 16:30:30-16:31:37)
Поліцейський роз'яснив ОСОБА_1 ст. 63 КУ та ст 268 КУпАП ( зафіксовано час на відео 16:38:23).
На запитання працівника поліції, чи буде водій проходити огляд за допомогою Драгера або у лікаря нарколога, останній відповів, що нічого не буде проходити, він нічого не порушував ( зафіксований час на відео 16:39:00).
Пропозицію працівника поліції надати посвідчення водія ОСОБА_1 вкотре проігнорував ( зафіксований час на відео 16:41:14).
Після нетривалого спілкування із дружиною ОСОБА_1 підійшов до працівника поліції ( зафіксований час на відео 16:42:20).
На запитання працівника поліції, чи пояснив він водію права, останній відповів, що так ( зафіксовано час на відео 16:43:45).
Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проти огляд на стан сп'яніння на місці, або проїхати до лікаря нарколога, що було проігноровано ( зафіксований час на відео 16:43:53).
ОСОБА_1 зазначив, що  він від'їхав 10 метрів ( зафіксований час на відео 16:44:37).
Працівник поліції вкотре попросив у водія надати його посвідчення, що було зроблено водієм ( зафіксований час на відео 16:45:50).
На запитання працівника поліції, чи поїде водій до лікаря нарколога, чи пройде тест на місці , водій відповів, що ні ( зафіксований час на відео 16:52:03).
Після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, працівник поліції оголосив зміст протоколу, видав його копію ОСОБА_1 . Водій із вказаним протоколом ознайомився, про що свідчить його власноручний підпис та залишені пояснення ( зафіксований час на відео 17:04:59).
Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення  ОСОБА_1 п. 2.5  ПДР України та  про наявність  підстав для  притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.
  Доводи апеляційної скаргипро те, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом  «Ford», номерний знак   НОМЕР_1 , підтверджується дослідженим відеозаписом події із нагрудної камери працівника поліції.
Як вбачається із дослідженого судом відео запису із камери працівника поліції, на запитання працівника поліції, чи під'їхав водій до місця на якому стоїть автомобіль, водій сказав, що під'їхав і вийшов, потім працівник поліції до нього підійшов, зазначив, що працівники поліції його не зупиняли ( зафіксований час на відео 16:27:57).
(Зафіксований час на відео 16:29:50)-Водій зазначив, що не здійснив жодного ДТП, він просто відігнав машину, щоб людина на Tesla змогла проїхати.
В подальшому під час спілкування водія і працівників поліції, водій зазначив, що від'їхав 10 метрів ( зафіксований час на відео 16:44:37).
Отже, факт керування  ОСОБА_1 11 січня 2025 року, о 16 год. 20 хв., в                       м.Київ, вул .Ю. Здановської, ( Ломоносова) 50 транспортним засобом «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, та були досліджені судом.
 Доводи апеляційної скарги про те, що суддею першої інстанції  розгляд справи було здійсненоповерхнево, не було здійснено повного, всебічного, об?єктивного дослідження обставин справи та не надано належної оцінки доводам сторони захисту, у зв?язку із чим постанова судді підлягає скасуванню, а справа - закриттю, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що відповідно до  матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи, та вказано, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених  санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням   ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, 
  Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим повним та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.
          Посилання апелянта на те, що звідеозапису, що міститься в матеріалах справи (час на відео 40:00 с.) вбачається, що під час ознайомлення його підзахисного з протоколом, йому не було роз?яснено прав, а лише повідомлено про розгляд справи в Голосіївському районному суді м. Києва, суд апеляційної інстанції відхиляє оскільки вказане спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом події із нагрудної камери працівника поліції.
Як вбачається із дослідженого відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, поліцейський  роз'яснив ОСОБА_1 ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП ( зафіксовано час на відео 16:38:23).
Окрім того, факт роз'яснення  його прав поліцейським підтверджує і сам ОСОБА_1 , що зафіксовано на відео, де на запитання працівника поліції, чи пояснив він водію права, останній відповів, що так ( зафіксовано час на відео 16:43:45). 
Про роз'яснення прав та обов'язків свідчить і власноручний підпис водія у протоколі у графі 13 «Підпис особи, якій роз'яснено права та обов'язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та яка ознайомлено із місцем та часом розгляду справи».
          Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для  скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень  судом першої інстанції норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Федорова Дмитра Сергійовича.
Керуючись, ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
                                          п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  захисника ОСОБА_1 адвоката Федорова Дмитра Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову  Голосіївського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  

Суддя: