ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 серпня 2025 року           справа №200/416/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року (повне судове рішення складено 02 червня 2025 року) у справі № 200/416/25 (суддя в І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив:
- визнати протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.02.2023 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб” та у безпідставному зменшенні основного розміру пенсії до 70 відсотків;
- зобов`язати здійснити нарахування та виплатити пенсію з 01.08.2024 з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати перерахувати пенсію з 01.08.2024 на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, застосувавши основний розмір пенсії 82 відсотки від грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, який застосовувати в подальшому при здійсненні відповідних перерахунків з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що листом відповідача від 20.12.2024 № 34569-31635/К-02/8-0500/24 та листом від 11.12.2024 №33489-30154/К-02/8-0500/24 позивачу було відмовлено встановити доплату у розмірі 2000,00 грн з посиланням на перерахунок пенсії на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/18662/21 від 26.05.2022, за результатом якого пенсія збільшена більш ніж на 2000 грн, отже підстави для встановлення підвищення відповідно до Постанови № 713 відсутні. Виплату щомісячної доплати по Постанові №713 припинено з 01.02.2023. А також повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/2732/22 від 28.12.2022, з 01.01.2016 встановлено 82% від грошового забезпечення, а з 01.12.2019 встановлено знову 70% грошового забезпечення відповідно до довідки № 33/25-2587. Будь-яких зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження розміру пенсії рішенням на ГУ ПФУ в Донецькій області покладено не було і позивач отримував пенсію з обмеженням розміру.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року  позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та проведення перерахунку з 01.12.2019 з основним розміром 70%.
Зобов`язано Управління здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 1 серпня 2024 року із застосуванням основного розміру пенсії 82% грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з врахуванням раніше виплачених сум.  

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166- VII внесено зміни до статті 13 Закону № 2262, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону № 2262. Таким чином, Позивачу здійснено розрахунок пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства відповідно, виходячи з 70% грошового забезпечення. Відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01.07.2021 Позивачу встановлено щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2000,00 грн. Враховуючи зазначене, виплату щомісячної доплати по постанові № 713 припинено. Таким чином, оскільки після проведеного перерахунку пенсії Позивача її розмір збільшився більше ніж на 2000 грн, підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови №713 відсутні.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ (міліції). Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі – Закон № 2262-ХІІ). На пенсію був звільнений 22 лютого 2007 року.
Згідно протоколу пенсійної справи № 0503001400 пенсія позивача була обрахована в пенсійному розмірі 82% грошового забезпечення.
У 2018 році у зв`язку зі зміною грошового забезпечення поліцейських та на підставі довідки «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії» № 3553 від 13.03.2018, виданою ГУ МВС України в Донецькій області, ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанов КМУ № 988 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України №2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).
При перерахунку пенсії позивача у 2018 році, ГУ ПФУ в Донецькій області зменшило її розмір з 82 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
16.07.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 713 (далі - Постанова 713), якою, зокрема вирішено установити з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018. відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
З 01.07.2021 до пенсії позивача установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2022 по справі № 200/18662/21 позовні вимоги Позивача до ГУ ПФУ в Донецькій області були задоволені частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 30.07.2021 №33/25-2176. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2022 по справі № 200/2732/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити Позивачу перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної станом на дату призначення пенсії, виходячи з розміру 82% відповідних сум грошового забезпечення та на підставі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та здійснити виплату перерахованої суми пенсії з 01 січня 2016 року із врахуванням раніше виплачених сум.
14.11.2024 позивач звернувся із заявою до ГУПФУ в Донецькій області щодо надання витягу з протоколу пенсійної справи, поновлення доплати у розмірі 2000,00 грн. на підставі Постанови №713 та перерахувати пенсію, застосувавши основний розмір пенсії 82 відсотків від грошового забезпечення та виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум та в подальшому при здійсненні відповідних перерахунків з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.
Листом відповідача від 20.12.2024 № 34569-31635/К-02/8-0500/24 та листом від 11.12.2024 №33489-30154/К-02/8-0500/24 позивачу було відмовлено встановити доплату у розмірі 2000 грн. з посиланням на перерахунок пенсії на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/18662/21 від 26.05.2022 за результатом якого пенсія збільшена більш ніж на 2000 грн., отже підстави для встановлення підвищення відповідно до Постанови №713 відсутні. Виплату щомісячної доплати по Постанові №713 припинено з 01.02.2023. А також повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/2732/22 від 28.12.2022, з 01.01.2016 встановлено 82% від грошового забезпечення, а з 01.12.2019 встановлено знову 70% грошового забезпечення відповідно до довідки № 33/25-2587. Будь-яких зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження розміру пенсії рішенням на ГУ ПФУ в Донецькій області покладено не було і Позивач отримував пенсію з обмеженням розміру.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту – Закон № 2262-ХІІ).
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України  та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам  офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20  років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI,  внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII, внесено зміни у частину 2         статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якими цифри «80» замінено цифрами «70».
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Частиною 1 статті 58 Конституції України, встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Внесені  Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII  зміни до частини 2  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.
Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до положень статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, статтею 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проте, норми цієї статті не передбачають при здійсненні перерахунку пенсії перегляд або зміну відсоткового розміру пенсії, визначеного на час її призначення.
Суд зазначає, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 березня 2023 року у справі № 300/7785/21.
Верховний суд у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 380/24477/21 зазначив: «14. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 сформовано правовий висновок, згідно з яким при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону 2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
15. Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 у справі №420/40/20 дійшов висновку, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, містить дві обставини: при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Правильним є застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалось від моменту призначення до перерахунку у бік зниження. Натомість, до правовідносин у цій справі (та всіх аналогічних) необхідно застосовувати лише першу частину зазначеного правового висновку «при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення». Верховний Суд розширив зазначений правовий висновок наступним чином: «у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку».
16. Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеного висновку у справі, що розглядається, та який спростовує доводи апеляційного суду.
17. Окремо колегія суддів зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 30.11.2022 у цій справі звертався до Великої Палати Верховного Суду стосовно необхідності відступу від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у зразковій справі № 240/5401/18. Вказана ухвала була мотивована, зокрема, тим, що сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 правова позиція призводить до того, що особи, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, виходячи на пенсію у теперішній час, отримують виплати нижчі, аніж особи, яким пенсія виплачується на рівні 80-90%, але з оновленого грошового забезпечення. У зв`язку із чим у спірних правовідносинах слід сформувати практику, за якої до правовідносин щодо перерахунку пенсій особам за нормами Закону №2262-ХІІ пенсійному органу слід застосовувати чинну на момент здійснення перерахунку редакцію статті 13 Закону №2262-ХІІ в частині визначення відсотку грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія (із законодавчо визначеним обмеженням, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій).
18. Однак, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року постановлено повернути справу № 380/24477/21 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії».
Враховуючи наведене, внесені Законами № 3668-17 та № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Як встановлено судом, основний розмір пенсії позивача при її призначенні був встановлений на рівні 82% відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, дії відповідача, щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 82% відповідних сум грошового забезпечення до 70% під час перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року та проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 200/3679/22 з основним розміром 70%, є протиправними.
З приводу вимог позивача щодо здійснення перерахунку і виплати пенсії в розмірі 82% грошового забезпечення з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» суд зазначає наступне.
З 01.07.2021 до пенсії позивача установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2022 по справі № 200/18662/21 позовні вимоги Позивача до ГУ ПФУ в Донецькій області були задоволені частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 30.07.2021 №33/25-2176. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2022 по справі № 200/2732/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити Позивачу перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної станом на дату призначення пенсії, виходячи з розміру 82% відповідних сум грошового забезпечення та на підставі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та здійснити виплату перерахованої суми пенсії з 01 січня 2016 року із врахуванням раніше виплачених сум.
Листом відповідача від 20.12.2024 № 34569-31635/К-02/8-0500/24 та листом від 11.12.2024 №33489-30154/К-02/8-0500/24 позивачу було відмовлено встановити доплату у розмірі 2000 грн. з посиланням на перерахунок пенсії на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/18662/21 від 26.05.2022 за результатом якого пенсія збільшена більш ніж на 2000 грн, отже підстави для встановлення підвищення відповідно до Постанови №713 відсутні. Виплату щомісячної доплати по Постанові №713 припинено з 01.02.2023.
Разом із цим, задоволення позовних вимог позивача у розглядуваній справі не буде мати наслідком зміну складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, що у розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» є підставою припинення виплати такої допомоги.
Отже, з метою недопущення повторного порушення права позивача в частині виплати щомісячної доплати за Постановою КМУ № 713, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в цій частині.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій  області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі № 200/416/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 12 серпня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          І. В. Геращенко

                                                                                          Т. Г. Гаврищук