ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/16013/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 30.08.2024 в адміністративній справі №160/16013/24 (суддя Олійник В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ: 

У червні 2024 року  представник ОСОБА_1 через систему “Електронний суд” звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просила:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року.
Рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 30.08.2024  в задоволенні адміністративного позову відмовлно.  
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовльнити позовні вимоги. 
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог. Скаржник вказує на те, відповідач протиправно не провів перерахунок пенсії позивача відповідно до ч.2  ст. 42 Закону №1058-ІV  шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 згідно з Постановою КМУ № 168, починаючи з 01.03.2023, на коефіцієнт збільшення згідно з Постановою КМУ № 185, починаючи з 01.03.2024.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції  та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 з 19 серпня 2022 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням даних про стаж та заробіток.
Страховий стаж ОСОБА_1 з урахуванням перетину періодів складає 33 роки 08 місяців 12 днів.
Згідно до матеріалів пенсійної справи вбачається, що було застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2019 - 2021 роки в розмірі - 10846,37 грн.
Середньомісячний заробіток для обчислення склав 12173,53 грн.
Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (404 / 100 х 12) х1 ) = 0,33667.
Розмір пенсії за віком (ст.27) (12173,53х0,033667) = 4098,46 грн.
Доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз. 2) за 3 роки = 70,83 грн.;
Загальний розмір пенсії - 4169,29 грн.
Надбавка 100 грн. на індексації 01.03.2023 року;
Надбавка 100 грн. на індексації 01.03.2024 року;
Підвищення жінкам 9% ОРП - 368,96 грн.;
Місяць підвищення розміру пенсії (01.03.2024 року);
Розмір пенсії з надбавками складає 4738,15 грн.
У зв`язку з незгодою позивача з вказаними розрахунками, 06 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила: 
провести індексацію пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2019-2021) на коефіцієнти збільшення 1,197 з 01.03.2023 та на коефіцієнт 1,0796;
відповідь надіслати на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 або поштою на адресу: АДРЕСА_2 .
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02 травня 2024 року позивачеві повідомлено, що оскільки у відповіді на звернення міститься конфіденційна інформація, відповідь з порушеного питання направлена на адресу зазначену у пенсійній справі.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення нарахування та виплати індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Колегія суддів установила, що Верховний Суд вже розглядав справи з подібними правовідносинами та, зокрема, у постанові від 13.01.2025 у справі №160/28752/23 дійшов висновку про те, що «індексація пенсій згідно із Законом № 1058-IVмає проводитися шляхом збільшення саме того показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, що був фактично застосований при обчисленні конкретної пенсії, а не умовно встановленого базового показника на 01 жовтня 2017, як це передбачено Порядком №124».
Верховний Суд у вказаній справі зазначив, що у випадку суперечності між законом і підзаконним актом, застосуванню підлягає закон, як акт вищої юридичної сили.
З огляду на це, у пункті 47 постанови від 13.01.2025 Верховний Суд зазначив, що вказаний Порядок у частині, яка визначає індексацію лише від базового показника за 2017 рік, суперечить Закону, а отже, не підлягає застосуванню в частині, що виходить за межі приписів частини другої  статті 42 Закону № 1058-IV.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 15.04.2025 в справі № 200/5836/24 не знайшла підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.
Зокрема, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зазначила:« 83. Таким чином, положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої  статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», не узгоджені з приписами частини другої  статті 42 Закону №1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 (за приписами Порядку).
94. Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з  Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою  статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні  постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»  від 16 лютого 2022 № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 № 168.
95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням  Закону № 1058-IV.
96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IVположень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.
97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою  статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії».
Таким чином, індексація пенсій у 2021-2024 роках повинна проводитись відповідно до Постанов КМУ № 127, № 118, № 168, № 185, Порядку № 124 та з урахуванням приписів частини другої  статті 42 Закону № 1058-IV  шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, відповідно.
Отже, застосовуючи наведені вище висновки Верховного Суду до обставин цієї справи, колегія суддів констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої  статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії у 2023-2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.
Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.
Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.
Так, відповідно до частин першої, другої та третьої  статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані  статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Звернувшись до суду з цим позовом через «Електронний суд» 20.06.2024 позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідача здійснити індексацію його пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01 березня 2023 у розмірі 1,197, з 01 березня 2024 у розмірі 1,0796 та у зв`язку із цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01 березня 2023.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі№ 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема,  статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:
1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;
2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що індексація у 2021- 2023 роках позивачу фактично не нараховувалася, тому відсутні підстави для застосування норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.
Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду з цим позовом 20.06.2024 його права можуть бути захищені судом з 20.01.2024 - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою  статті 122 КАС України, а не з 01.03.2023, як просив позивач, у зв`язку із чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити індексацію пенсії позивачу з 20.01.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, 1,0796 у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії. Позовні вимоги за період з 01.03.2023 до 19.01.2024 (включно) слід залишити без розгляду відповідно до  статті 123 КАС України.
Зазначений висновок апеляційного суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 30.04.2025 у справі №520/16669/24, від 29.05.2025 у справі №400/6785/24.
Відповідно до частини 1  статті 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  необхідно стягнути судовий збір в сумі 2423 грн. (Дві тисячі чотириста двадцять три гривні).
Відповідно до ч. 1ст. 317  КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 з 20.01.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, 1,0796.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1  з 20.01.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,197) та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.
Позовні вимоги ОСОБА_1   до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.03.2023 до 19.01.2024 залишити без розгляду.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1  судовий збір в сумі 2423 грн. (Дві тисячі чотириста двадцять три гривні).
                    Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай